ЄУН 932/9545/25
Провадження №2-а/932/201/25

РІШЕННЯ
іменем України

15.01.2026 Шевченківський районний суд міста Дніпра в складі головуючого судді Салькової В.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дніпровської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, 
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з цим позовом, в обґрунтування якого вказала, що постановою відповідача №14/1593 від 16.07.2025 її визнано винною за ч.2 ст.156 КпАП України та на неї накладене адміністративне стягнення в сумі 6800,00 грн. 
Вважає постанову протиправною та необґрунтованою. 
Так, за змістом постанови нею порушено вимоги ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» №481/95-ВР, який втратив чинність 01.01.2025. Також в постанові зазначено, що її винність підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 27.06.2025 №859368 серії ВАД та іншими документами. Вважає, що протокол не може вважатися єдиним, достатнім та безумовним доказом вини, а є лише документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення, і його обставини повинні бути підтверджені іншими належними та допустимими доказами. В постанові відсутні посилання на конкретні документальні докази, зміст яких підтверджує вчинення нею адміністративного правопорушення. В протоколі не зазначені анкетні дані свідків, які можуть підтвердити, що саме вона продала слабоалкогольний напій неповнолітньому, а не іншій продавець, присутній в магазині в той час. Відсутні докази, які можуть підтвердити передачу нею алкогольного напою неповнолітній особі та видачу такій особі розрахункового документу. Таким чином, будь-яка повнолітня особа могла придбати алкогольний напій та передати його кому завгодно за межами магазину. Також в протоколі про адміністративне правопорушення відсутній запис про вилучення у неповнолітньої особи слабоалкогольного напою, а в матеріалах справи відсутні будь-які речові докази, зокрема, проданий алкогольний напій, маркування з пляшки, пляшка тощо. Крім того, відсутні відомості про місце зберігання алкогольного напою, передачу його законним представникам неповнолітньої особи, повернення до торгівельного закладу або знищення. В матеріалах справи міститься фотознімок чоловіка з пляшкою, в якій міститься невідома речовина, але не зафіксовано назва напою, об`єм, наявність або відсутність спирту, приналежність продукції до слабоалкогольних напоїв. Не проводилося жодних досліджень для встановлення вмісту пляшки, яку тримає чоловік на фото. Відсутні докази, що неповнолітній вживав вміст пляшки або має ознаки алкогольного сп`яніння. Також неможливо встановити, де саме зроблено фотознімок. До протоколу доданий розрахунковий документ, в якому не зазначене її прізвище як особи, відповідальної за здійснення розрахункової операції. Вона заперечує, що видавала вказаний розрахунковий документ особі, яка зафіксована на фотознімку з пляшкою в руках. На інших фотознімках докази вчинення правопорушення відсутні. Звертає увагу, що будь-яка зйомка іншими засобами, ніж передбачені ст.40 ЗУ «Про Національну поліцію», або у спосіб, не передбачений законом, порушує діюче законодавство та не може формувати належних і допустимих доказів. Фотознімки у справі зроблені у невстановлений час та день невстановленими особами на невстановлені пристрої. Вона не отримувала оскаржувану постанову поштою і у відповідача відсутні докази її отримання, постанова вручена їй під розписку 21.07.2025. Просила суд скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі. 
Ухвалою від 19.08.2025 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 
Ухвала суду отримана відповідачем як зареєстрованим користувачем Електронного суду в електронному кабінеті 19.08.2025 о 23:47:04, позовна заява з додатками відсканована та додана до електронної справи 20.08.2025, що підтверджено змістом електронної справи №932/9545/25.
Від відповідача відзиву на позовну заяву не надходило. 
Судом встановлено, що 16.07.2025 адміністративною комісією при виконавчому комітеті Дніпровської міської ради прийнято постанову №14/1593, якою ОСОБА_1 визнана винною у порушенні вимог ст.15-3 Закону України ««Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» №481/95-ВР та на неї за ч.2 ст.156 КпАП України накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 6800,00 грн. 
Так, згідно з постановою 27.06.2025 близько 17-52 ОСОБА_1 за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 58К, в магазині «HOP HEY» здійснила продаж слабоалкогольного напою «Сидр Чорна смородина» об`ємом 0,5л, 5% алкоголю, неповнолітній особі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На переконання адмінкомісії, винність ОСОБА_1 підтверджена протоколом про адміністративне правопорушення від 27.06.2025 №859368 серія ВАД та іншими документами. 
Відповідно до протоколу ВАД №859368 від 27.06.2025, складеного інспектором СЮП ВП ДРУП-1 ГУНП Дубовиком М.М., в ньому відображено суть адміністративного правопорушення, яка відповідає змісту оскаржуваної постанови, зазначено про відсутність свідків події та потерпілих, відсутність заподіяної правопорушенням шкоди, а також будь-яких вилучених речей. Зазначено про додавання до протоколу паспорту, але відомості про належність паспорту не вказані. 
З товарного чеку від 27.06.2025, виданого ТОВ «МП-Дніпро» HOP HEY BEER SHOP о 17:52:17, вбачається сплата готівкою за товар грошових коштів в сумі 27,60 грн, найменування товару та інші реквізити чеку прочитати не є можливим. 
За письмовими поясненнями ОСОБА_2 , складеними ним на ім`я начальника ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області у присутності головного спеціаліста УССД Наумець М.В., 27.06.2025 близько 17-52 він за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 58К, зайшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в якому купив слабоалкогольний напій «Сидр Чорна смородина» об`ємом 0,5л зі вмістом спирту 5% за ціною 27,60 грн. Фіскальний чек надано, документ на посвідчення особи у нього запитано не було. Після продажу до нього підійшли працівники поліції, з`ясували, що слабоалкогольний напій йому продала ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
На доданій копії фотознімку зображено особу чоловічої статі з пляшкою темного кольору в одній руці та мобільним телефоном із зображенням посвідчення особи в іншій руці, на копії наявна печатка «Для пакетів» ДРУП №1, штамп «Копія вірна», пояснювальний напис відсутній. Етикетка пляшки не відображена. 
Дослідивши наявні докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. 
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною першою статті 9 КпАП України визначене, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення е будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст.280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації.
За частиною другою ст.156 КпАП України адміністративна відповідальність настає, зокрема, за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку. 
Суд наголошує, що при доведенні вини особи у вчиненні даного адміністративного правопорушення доказуванню підлягає факт продажу неповнолітньому працівником магазину «Хоп Хей» слабоалкогольного напою. 
З оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 закидається порушення вимог ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» №481/95-ВР. Разом з тим, цей закон втратив чинність з 01.01.2025, у той час як фактичне звинувачення в порушенні його положень висунуте позивачеві складеним щодо неї протоколом про адміністративне правопорушення 27.06.2025. 
На порушення норм саме цього Закону здійснене посилання відповідачем і в оскаржуваній постанові. 
Крім того, постанова обґрунтована тим, що вина ОСОБА_1 доведена саме протоколом про адміністративне правопорушення та іншими документами. 
Суд наголошує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у справі у розумінні статті 251 КпАП України, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумнівів у цьому. 
Фактично вбачається, що інші докази, на яких би ґрунтувалася оскаржувана постанова, відсутні – вони в ній не наведені, не описані та не проаналізовані, постанова носить формальний характер та за своїм змістом лише дублює протокол про адміністративне правопорушення. 
Матеріали справи не містять відомостей про те, на підставі яких доказів було встановлено, що ОСОБА_1 є продавцем магазину, що саме вона продала ОСОБА_2 пляшку, що в цій пляшці був саме слабоалкогольний напій. 
В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено додатків до нього, крім невстановленого паспорту, в ньому не зафіксовано відомостей про ОСОБА_2 , натомість вказано, що свідків події та потерпілих не було. 
Додані позивачем письмові пояснення ОСОБА_2 та фотознімок без будь-якого пояснення на ньому за умови невідображення відомостей про ним в оскаржуваній постанові не можуть слугувати доказами будь-яких подій в межах даної справи. 
Таким чином, судом не є встановленим, на підставі яких доказів прийнято оскаржувану постанову. 
Стаття 77 КАС України обов`язок доказування обставин, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, покладає на сторону, яка на такі обставини посилається. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У відповідності до ч.ч.1,4 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.
Згідно зі ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності
Проаналізувавши обставини справи та її матеріали, суд доходить висновку про недоведеність відповідачем правомірності прийняття оскаржуваної постанови, та про те, що під час підготовки справи до розгляду не були виконані вимоги ст.251 КпАП України щодо обов`язку збирання доказів у справі. 
Отже, вимоги позивача про скасування постанови про адміністративне правопорушення підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
З урахуванням встановлених судом підстав для скасування постанови є доцільним і закриття провадження у справі. 
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Таким чином, судові витрати у вигляді судового збору, понесені ОСОБА_1 в сумі 605,60 грн, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дніпровської міської ради. 
На підставі викладеного, керуючись статтями 7-11,77,242-246,286 КАС України, суд
УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дніпровської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення – задовольнити повністю. 
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії №14/1593 від 16.07.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.156 КпАП України з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 6800,00 грн.
Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.156 КпАП України. 
Стягнути з Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дніпровської міської ради за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування витрат на оплату судового збору за подання позовної заяви 605 (шістсот п`ять) гривень 50 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення (підписання) до Третього апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду складене та підписане 15.01.2026.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 
Відповідач: Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Дніпровської міської ради: код за ЄДРПОУ 26510514, місцезнаходження за адресою: м. Дніпро, пр-т Дмитра Яворницького, 75. 

Суддя:        В.С. Салькова