Справа № 519/80/26 
1-кп/519/44/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2026 м. Південне
Південний міський суд Одеської області у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , на стадії судового розгляду кримінального провадження розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадженні № 12025162200000174 від 22.12.2025 
відносно  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жидачів Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,
Сторони кримінального провадження, які приймали участь на стадії судового розгляду кримінального провадження, -
прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
1.Так, не пізніше 08.07.2025 у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на виготовлення підробленого офіційного документу, а саме посвідчення водія, з метою використання його у власних цілях. 
2.Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на виготовлення підробленого офіційного документу з розподілом функцій, ОСОБА_3 , не пізніше 08.07.2025, вступив у попередню змову з невстановленою особою (матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження №12026161200000050 від 21.01.2026), з якою домовився про виготовлення посвідчення водія на своє ім`я, надавши при цьому власне фото в електронному вигляді, відповідні відомості про себе, та приклад особистого підпису, з метою використання їх невстановленою особою для виготовлення підробленого посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 .
3.Надалі, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, у невстановлений під час досудового розслідування час, але не пізніше 08.07.2025 невстановлена особа, використавши надані ОСОБА_3 анкетні відомості та фотознімки, підробила посвідчення водія на ім`я останнього, серії НОМЕР_1 видане ТСЦ 8042 від 08.07.2025 з відкритими категоріями В1, В, С1, С.
4.У подальшому, ОСОБА_3 усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи всупереч встановленому порядку отримання посвідчення вказаного типу, отримав у невстановлений під час досудового розслідування час, але не пізніше 08.07.2025 від невстановленої особи для подальшого використання завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане ТСЦ 8042 від 08.07.2025 з відкритими категоріями В1, В, С1, С, на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
5.Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 358 КК України, - підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає право, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
6.Крім того, 22 грудня 2025 року близько о 10 години 45 хвилин ОСОБА_3 , прибув до службового кабінету №7 ВнП №4 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області співробітників СРПП для оформлення відносно нього адміністративних матеріалів за порушення ПДР України, що мало місце 07.12.2025. 
7.У цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого офіційного документу - посвідчення серії НОМЕР_1 видане ТСЦ 8042 від 08.07.2025 з відкритими категоріями В1, В, С1, С, на своє ім`я.
8.Безпосередньо після цього, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого офіційного документа, діючи умисно, достовірно знаючи про те, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 на його ім`я є підробленим, ОСОБА_3 на підтвердження свого права керування транспортним засобом, надав співробітниками поліції вищевказане посвідчення водія і у такий спосіб використав цей завідомо підроблений офіційний документ.
9.Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
10.В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним, щиро розкаявся, фактичні обставини справи не оспорював, а також підтвердив встановлені обставини справи.
11.Так, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив суду, що не пам`ятає коли, але не пізніше 08.07.2025, домовився з невідомою собою про виготовлення посвідчення водія на своє ім`я, надавши при цьому власне фото в електронному вигляді, відповідні відомості про себе, та приклад особистого підпису. Після чого, він отримав від невідомої особи для подальшого використання підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане ТСЦ 8042 від 08.07.2025 з відкритими категоріями В1, В, С1, С, на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 . 22.12.2025 він використав це підроблене посвідчення, надавши його працівника поліції для оформлення відносно нього адміністративних матеріалів за порушення ПДР України, що мало місце 07.12.2025. Шкодує, що так сталося. 
12.Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
13.Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
14.Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю.
15.Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає право, вчинене за попередньою змовою групою осіб, та кваліфікує його дії за ч. 3 ст.358 КК України, та у використанні завідомо підробленого документата кваліфікує його дії за ч. 4 ст.358 КК України.
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
16.Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого - щире каяття. 
17.Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого - не встановлено. 
Мотиви призначення покарання.
18.Суд зауважує, що згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
19.У правовій державі покарання передусім є виправним та превентивним засобом, в якій має використовуватись не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи.
20.Керуючись загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК України), суд має призначати покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи покарання.
21.Призначене судом покарання повинно відповідати ступеню суспільної небезпеки кримінального правопорушення, обставинам його вчинення та враховувати особу винного, тобто бути справедливим.
22.Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину та передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.
23.Виходячи з мети покарання й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
24.Тобто, кримінально-правовий зміст принципу справедливості полягає в тому, що покарання, яке застосоване до особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути справедливим, тобто таким, що відповідає як тяжкості вчиненого кримінального правопорушення так і конкретним обставинам його вчинення, а також особливостям особистості злочинця.
25.Вказана позиція викладена у постанові ВС від 23.05.2023 у справі № 135/563/22.
26.Призначаючи міру покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення за ч.3 ст.358 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, та за ч.4 ст.358 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, характер діяння, обстановку, спосіб, місце і час вчинення кримінального правопорушення, форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, має середню освіту, 5 неповнолітніх дітей, є учасником бойових дій згідно посвідчення серії НОМЕР_2 від 28.06.2024, за місцем мешкання характеризується позитивно.
27.Умови, підстави та порядок звільнення особи від покарання та його відбування визначені розділом ХІІ Загальної частини КК України. Одним із таких випадків є звільнення від відбування покарання з випробуванням, передбачене ст. 75 КК України.
28.Відповідно до частини 1 цієї статті якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
29.Враховуючи що обвинувачений в судовому засіданні негативно оцінив власну протиправну поведінку, його щире бажання стати на шлях виправлення, вчинив злочин вперше без обтяжуючих вину обставин, захищав Батьківщину від російської агресії, має на утриманні 5 неповнолітніх дітей, суд вважає за можливе звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням ряду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
30.Указані відомості в сукупності в даному конкретному випадку дають підстави для призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 358 КК України в виді обмеження волі, за ч. 4 ст. 358 КК України в виді обмеження волі, але із застосування положень статей 70, 75, 76 КК України.
31.Зокрема, за ч. 3 ст.358 КК України слід призначити ОСОБА_3 покарання в виді обмеження волі строком на 2 роки,ч. 4 ст.358 КК України слід призначити ОСОБА_3 покарання в виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання в виді обмеження волі строком на 2 роки зі звільненням від його відбуття на підставі ст. 75 КК України, тобто з іспитовим строком на 1 (один) рік.
32.Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
33.Призначення ОСОБА_3 саме такого покарання, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів рівних можливостей та справедливого судового розгляду, а контроль над поведінкою, способом життя та роботи, протягом всього строку відбуття покарання із випробуванням, надасть можливість органу пробації аналізувати інформацію щодо виправлення засудженого.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
34.Питання щодо речових доказів необхідно вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.
35.Запобіжний захід обвинуваченому, враховуючи вид покарання, не обирати.
36.Жодних цивільно-правових вимог у вказаному кримінальному провадженні не заявлено.
37.Відповідно до ст. 126 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів та проведення експертизи.
38.На підставі викладеного, керуючись ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
39. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.3 ст.358 КК України в виді обмеження волі строком на 2 (два) роки;
- за ч.4 ст.358 КК України в виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
40.На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
41.На підставі ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, установивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
42.Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
43.Роз`яснити  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку, тобто з 10.02.2026.
44.Запобіжний захід  ОСОБА_3  до набрання цим вироком законної сили не обирати.
45.Скасувати арешт майна, який накладений ухвалою слідчого судді Південного міського суду Одеської області від 26.12.2025 року (справа № 519/2823/25, провадження № 1-кс/519/583/25).
46.Речовий доказ: посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ 8042 від 08.07.2025 з відкритими категоріями В1, В, С1, С, на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити у матеріалах кримінального провадження.
47.Стягнути з  ОСОБА_3  в дохід держави судові витрати за проведення судово-технічної експертизи документів у сумі 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 60 коп.
48.Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
49.Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.
50.Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя Південного міського суду
Одеської області ОСОБА_1