Єдиний унікальний номер: 379/2113/25 
Провадження № 2/379/135/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2026 року м. Тараща
Таращанський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Разгуляєвої О.В., за участю секретаря Мовчан М.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів,

УСТАНОВИВ:
19.11.2025 позивач ОСОБА_1 звернувся до Таращанського районного суду Київської області з позовом до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у якому просить суд: 
визнати протиправним та скасувати повідомлення про відмову від підтримання ділових відносин/відмову в обслуговуванні шляхом розірвання ділових відносин/розірвання договору і закриття рахунку від 07.08.2024 №20.1.0.0.0/7-240807/119 направлене АТ КБ "ПриватБанк" споживачу ОСОБА_1 ;
визнати протиправним та скасувати рішення від 06.08.2024 року АТ КБ «ПриватБанк», ЄДРПОУ 14360570, відносно споживача ОСОБА_1 про відмову від підтримання ділових/відмову в обслуговуванні шляхом розірвання ділових відносин/розірвання договору;
визнати недійсним односторонній правочин, вчинений АТ КБ «ПриватБанк», ЄДРПОУ 14360570, про розірвання укладеного з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 договору, що був розірваний 06.08.2024;
визнати незаконними дії АТ КБ «ПриватБанк» код ЄДРПОУ 14360570, з 06.08. 2024 по блокуванню доступу до системи для дистанційного керування банківськими рахунками Приват24 для фізичних осіб та рахунків що відкриті на споживача ОСОБА_1 ;
зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» усунути перешкоди ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 у доступі до послуг Банку шляхом: розблокування доступу до системи для дистанційного керування банківськими рахунками - Приват24 для фізичних осіб; відновлення банківських рахунків (в кількості, призначенням та у всіх відповідних валютах, що були відкриті на ім`я ОСОБА_1 , станом на 06.08.2024 року включаючи іменні карти з фото, карти особистим логотипом, карти для виплат та карти універсальні); зняття всіх обмежень (арешт, блокування видаткових операції, тощо) по користуванню банківськими рахунками по картах фізичної особи; відновлення доступу в особистому кабінеті до виписок по всіх рахункам (відкритим і закритим) за всі роки; відновити всі функції та сервіси (включаючи "особистий гаманець", бонусні та депозитні рахунки, за наявності), які були доступні ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в особистому кабінеті Приват24 станом на 06.08.2024 року; відновити всі договірні відносини та послуги передбачені публічним договором (правилами), які діяли станом на 06.08.2024;
стягнути з АТ КБ "ПриватБанк", код ЄДРПОУ 14360570, на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 в розмірі 20 000,00 грн. моральної шкоди.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 був клієнтом АТ КБ «ПриватБанк» з 2013 в Банку йому було відкрито банківський. На момент виникнення спірних правовідносин на його ім`я були відкриті такі рахунки: картка для виплат голд, р/р IBAN: НОМЕР_2 ; картка для виплат, р/р IBAN: НОМЕР_3 ; послуга накопичення «Скарбничка», р/р IBAN: НОМЕР_4 .
Всі зазначені рахунки були відкриті відповідно до умов банківських договорів, укладених шляхом приєднання до публічної оферти банку, та використовувалися належним чином без порушень з мого боку. Протягом усього періоду обслуговування сумлінно виконував свої обов`язки клієнта, не допускав простроченої заборгованості, не проводив операцій, які могли б суперечити законодавству України або внутрішнім правилам банку.
Фактично про блокування своїх рахунків він дізнався 06 серпня 2024 року лише тоді, коли під час здійснення розрахунку банківською карткою не зміг провести оплату та отримати доступ до власних коштів. У зв`язку з цим я був змушений особисто звернутися до відділення банку для з`ясування причин неможливості користування рахунками. Під час звернення працівники банку повідомили мені, що обслуговування припинено, а договірні відносини зі мною розірвано. При цьому жодних попередніх повідомлень, пояснень причин такого рішення чи офіційних документів, які б обґрунтовували дії банку, мені надано не було. Така ситуація створила для нього істотні труднощі у доступі до власних коштів в розмірі 26 016,11 грн. і фактично позбавила можливості вільно розпоряджатися ними, що є порушенням його прав як клієнта банку та споживача фінансових послуг. Однак в серпні 2024 року ним було отримано лист Відповідача №20.1.0.0.0/7-240807/119 від 07 серпня 2024 року, у якому банк повідомив про відмову від підтримання ділових відносин (відмову в обслуговуванні) шляхом розірвання ділових відносин і закриття рахунків.
Вважає дії Відповідача неправомірними, безпідставними та такими, що порушують його законні права як споживача фінансових послуг і клієнта банку. Одностороннє припинення ділових відносин без належного попередження, без зазначення конкретних підстав, визначених законом або внутрішніми документами банку, є грубим порушенням принципів добросовісності та відкритості у сфері банківського обслуговування. Відповідач не довів наявності будь-яких законних підстав для розірвання укладених договорів, не надав доказів проведення оцінки ризиків відповідно до вимог законодавства про фінансовий моніторинг, а також не забезпечив реалізацію мого права на отримання достовірної інформації про причини припинення обслуговування. Внаслідок таких дій банк фактично обмежив моє право власності на грошові кошти, що знаходилися на рахунках, та створив ситуацію, у якій він був позбавлений можливості розпоряджатися власними фінансовими ресурсами.
Крім того, зазначає, що такі неправомірні дії банку не лише завдали йому значних моральних страждань, а й призвели до порушення звичного ритму життя, емоційного виснаження та втрати довіри до фінансової установи. Він зазнав стійкого відчуття несправедливості та безкарності з боку великої фінансової установи, що усвідомлено зловживала своїм домінуючим становищем. З огляду на характер і тривалість душевних страждань, необхідність витрачати особистий час та зусилля для відновлення своїх прав, розмір моральної шкоди становить 20 000,00 грн. заявлений у позові, є обґрунтованим, розумним і співмірним глибині заподіяних страждань.
Окрім моральних страждань, йому довелося витратити значну кількість особистого часу та зусиль для відновлення порушених прав. Зокрема, вимушений був самостійно вивчати норми чинного законодавства, судову практику Верховного Суду та численні рішення судів щодо подібних спорів з банками, щоб належно підготувати позовну заяву. На це було витрачено багато годин напруженої розумової роботи, збору доказів, підготовки звернень та правових аргументів.

Рух справи в суді .
Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 21 листопада 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 18 грудня 2025 о 11.00год.
Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 18.12.2025 відмовлено у задоволенні клопотань представника відповідача Публічного акціонерного товариства комерційний Банк «Приват Банк» - Яндульського Дениса Володимировича, про залишення позову без руху та про передачу справи за підсудністю.
Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 18.12.2025 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

Аргументи сторін.
Представник позивача в суді позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. 15.12.2025 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої, позивач зазначає наступне.
Позивач, визнаючи право банку на проведення фінансового моніторингу, наголошує на порушенні Відповідачем процедури та відсутності належного обґрунтування свого рішення.
Фактично Відповідач не довів наявності законних підстав для розірвання договорів. У своєму внутрішньому документі – «Висновок НФМ. Розірвання ділових відносин, з клієнтами, за результатами дослідження фінансових операцій по правилу «Виявлення дропів (застосування ЕПЗ в нелегальному гральному бізнесі – Ранговий аналіз «проєкту «Розумний облік» розраховані алерти - UU1994RA. (Дропи - 02.08.2024)) » файл «висновок НФМ.pdf», наданому як доказ, банк лише зазначає, що рішення про розірвання ділових відносин стосовно Позивача було прийнято на підставі виявлення ознак «дропів» (застосування ЕПЗ у нелегальному гральному бізнесі) та встановлення неприйнятно високого рівня ризику (далі - НВР).
Проте, цей Висновок є узагальненим документом, який стосується групи клієнтів (понад 50 осіб) і не містить індивідуалізованого, детального аналізу саме фінансових операцій Позивача та конкретних доказів їхньої схемності чи нелегальності, які б безпосередньо призвели до встановлення неприйнятно високого ризику (НВР).
Згідно з усталеною практикою Верховного Суду, саме на банківську установу, яка є суб`єктом владних повноважень у сфері фінансового моніторингу, покладається обов`язок довести правомірність та обґрунтованість своїх дій щодо припинення договірних відносин із клієнтом. Банк повинен документально підтвердити, що він належним чином провів поглиблену перевірку та оцінку ризиків щодо конкретного клієнта, а не застосував узагальнений висновок, що є порушенням принципів індивідуальності та пропорційності.
Блокування рахунків і розірвання договору відбулося без попереднього належного повідомлення. Фактично Позивач дізнався про припинення обслуговування під час спроби скористатися карткою. Банк підтвердив, що до дати розірвання (06.08.2024) жодних повідомлень не надсилався, чим фактично визнав, що клієнт не був поінформований завчасно.
Відповідач відмовився надавати Позивачу копії внутрішніх документів та пояснення,
що стосуються причин припинення обслуговування, посилаючись на внутрішні правила та банківську таємницю. Це є прямим порушенням права споживача на отримання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про фінансову послугу.
Враховуючи викладене фактично Банком не надано допустимих доказів щодо порушення Позивачем умов та правил надання банківських послуг або вчинення ним фінансових операцій, що мають ознаки злочинної діяльності.
Наданий Банком внутрішній висновок є лише суб`єктивною внутрішньою оцінкою ризиків Банку, яка не може вважатися безумовним і належним доказом у справі, оскільки: він лише констатує підозру про здійснення фінансових операцій, одержаних внаслідок протиправного діяння (т. зв. «дропи» в нелегальному гральному бізнесі), без надання жодного конкретного, верифікованого доказу причетності до цього Позивача.
Проведення перевірки згідно з внутрішніми процедурами в обсязі, достатньому для висновку про незаконність дій Позивача. Здійснення Позивачем фінансових операцій, які б однозначно суперечили умовам договору або вимогам чинного законодавства.
Наданий Відповідачем внутрішній Висновок НФМ (Службова записка) містить критичні недоліки, які ставлять під сумнів його доказову силу, а саме: висновок НФМ не містить чіткого значення чи шкали, застосованої до позивача.
Хоча документ посилається на індикатори для визначення «дропів» (кількість транзакцій, об`єм транзакцій, швидкість/«пік» зростання), він не містить конкретних числових значень, розрахунків чи іншої шкали (методології) оцінки, застосованої саме до рахунків Позивача, які б дозволили суду перевірити обґрунтованість висновку про встановлення неприйнятно високого рівня ризику (НВР).
Замість надання чітких параметрів порушення, Банк лише констатує факт віднесення Позивача до групи клієнтів з ознаками «дропів», без розкриття конкретних кількісних показників його діяльності, що призвели до такого висновку.
Також внутрішній Висновок НФМ посилається на результати Рангового аналізу з використанням внутрішнього посилання (наприклад, eantifraud.privatbank.ua), а також на «алерти» внутрішньої системи (наприклад, UU1994RA ).
Посилання Банку на дані, що містяться виключно у закритих, внутрішніх електронних системах та базах даних, є неприпустимими, оскільки такі відомості недоступні для перевірки та незалежної верифікації ані Позивачем, ані Судом.
Таким чином, на момент одностороннього розірвання відносин Банком, Позивач був і є юридично доброчесною особою, щодо якої відсутні будь-які підозри чи обвинувачення з боку правоохоронних органів. Це повністю руйнує непрямі звинувачення Банку у причетності до протиправної діяльності.
У той час, як Банк у своєму Висновку НФМ вказує на «Проведення операцій що мають ознаки схемності та/або які не мають явного економічного змісту/логічних пояснень», Позивач надає суду Довідку ОК-5 (Dovidka_ok-5_vid_03-12-2025.pdf) з Пенсійного фонду України.
Ця довідка є офіційним документом, який підтверджує: наявність у позивача безперервного офіційного працевлаштування починаючи з жовтня 2009 року; легальне походження значних сум коштів у вигляді заробітної плати, з якої регулярно сплачуються всі необхідні страхові внески та податки.
Отже, позивач має чітке, документально підтверджене, офіційне джерело доходів,
яке є абсолютно законним та достатнім для пояснення фінансових операцій за його рахунками. Зазначена Довідка спростовує узагальнену і не підкріплену фактами тезу Банку про відсутність економічного змісту його операцій.
Позивач заявляє, що йому не надходило жодних повідомлень, запитів або попереджень від Банку щодо: проведення моніторингу його рахунків; необхідності підтвердження джерел походження доходів чи коштів; надання додаткових документів для проходження верифікації (окрім стандартних процедур, пройдених при відкритті рахунків).
Таким чином, Банк, не виконавши свого обов`язку щодо належного інформування клієнта та надання йому можливості підтвердити законність своїх операцій і доходів, одразу застосував найжорсткіший захід – одностороннє розірвання відносин та блокування рахунків, що є грубим порушенням прав споживача банківських послуг та принципів добросовісності.
Крім того, дії Відповідача щодо одностороннього припинення договірних відносин
відбулися за умов грубого порушення Банком принципів добросовісності, прозорості та обов`язків щодо інформування клієнта-споживача про зміни в умовах надання послуг.

Представник відповідача в судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити. 11.12.205 на адресу суду надійшов відзив, у якому зазначається, що з аналізу норм Цивільного кодексу України у взаємозв`язку з нормами спеціального Закону та підзаконного акту про фінансовий моніторинг, вбачається, що банки наділені прямим обов`язком встановлення неприйнятно високого ризику ділових відносин стосовно клієнтів у разі зокрема неможливості виконувати визначені Законом обов`язки або мінімізувати виявлені ризики, пов`язані з таким клієнтом.
Аналогічне стосується відмови від договірних відносин шляхом розірвання договору банківського рахунка через встановлення клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику, яка також є обов`язковою для банків за Законом.
Водночас, законодавство про фінансовий моніторинг зобов`язує банки як суб`єктів фінансового моніторингу самостійно визначати ризики подальшого обслуговування клієнтів та уникати виявлених ризиків через застосування процедури де-рискінгу.
Напрямком "Фінансовий моніторинг" АТ КБ “ПриватБанк” проведено заходи ПЗНП та аналіз фінансових операцій клієнтів (їх сукупності) щодо наявності/відсутності індикаторів підозрілості фінансових операцій, за результатами яких виявлено обґрунтовані підозри про здійснення позивачем та пов`язаними з ним особами операцій ВК/ФТ, інших злочинів, що є підставою для встановлення клієнтам неприйнятно високого ризику ділових відносин (далі — НВР).
Підставою для встановлення НВР є наявність критерію, визначеного ч. 6 ст. 7 Закону України про ПВК/ФТ - наявність обґрунтованих підозр за результатами вивчення підозрілої діяльності клієнта, що така діяльність може бути фіктивною.
Так, за результатом проведеного аналізу фінансових операцій відповідача та пов`язаних з ним осіб, АТ КБ “ПриватБанк” встановлено, що:
Обґрунтування щодо підозр, відповідно до яких зазначена діяльність клієнта сприяє ВК/ФТ або вчиненню інших злочинів:
Виявлення фактів багаторазового, у великих обсягах проведення фінансових операцій, щодо яких є підозри у використанні банку для ВК/ФТ чи вчинення іншого злочину , що стали наслідком невиконання заходів ПВК/ФТ, за результатами дослідження фінансових операцій за правилом "Виявлення дропів (застосування ЄПЗ у нелегальному гральному бізнесі - Ранговий аналіз" проекту "Розумний облік" розраховані алерти - UU1994RA (посилання eantifraud.privatbank.ua).
За власним дослідженням діяльності дропів ми вбачаємо ефективність сукупності основних показників відповідно до індикаторів, визначених додатком 20 до Постанови 65 для визначення дропів як найбільш дієвих, а саме: -кількість транзакцій (індикатор 40) - обсяг транзакцій (індикатор 30) - швидкість зростання / “пік” зростання (індикатор 25 та індикатор 30)
За результатами дослідження фінансових операцій Клієнтів відповідно інформації з алерту UU1994RA. Виявлення дропів (застосування ЄПЗ у нелегальному гральному бізнесі — Ранговий аналіз, встановлено: мають концентровані кількості операцій зарахування чи списання Р2Р переказів на день; мають ознаки “накопичення” та виведення коштів получених через Р2Р перекази; мають значні обсяги та кількість операцій P2P переказів; мета та суть фінансових операцій незрозуміла; джерела походження коштів не з`ясовано; подальше використання коштів – не відомо; фінансові операції мають транзитний характер.
Виходячи з вищезазначеної діяльності Клієнтів підпадає під статус – “Дроп” чи «грошовий мул». “ Дроп” чи «грошовий мул» – людина, яка надає банківську картку, оформлену з його ім`я, для транзитних переказів коштів. Дроп отримує гроші на карту і одразу переказуватиме їх на вказівок «роботодавцем» номер іншої картки, при цьому залишивши собі зумовлений процент. В інших випадках дроп просто переказує в готівку гроші (і передає їх зазначеній людині), залишивши собі комісійні.
Переказ грошей «через багато карт» – це шлях для відмивання грошей, здобутих злочинним шляхом. І всі ланки на цьому шляху є злочинними.
З урахуванням Типологічного дослідження “ВІДМИВАННЯ ДОХОДІВ ВІД ПОДАТКОВИХ ЗЛОЧИНІВ”, затвердженого Наказом Державної служби фінансового моніторингу України від 20.12.2022р. №95 (5.9.), затвердженого Наказом Державної служби фінансового моніторингу України 21.12.2020 №122 ( 5.4.). Є підстави вважати використання клієнтом продуктів АТ КБ ПриватБанк (особисті картки) для проведення операцій, що мають ознаки схемності та не мають явного економічного змісту/логічних пояснень. Виникають підозри щодо вчинення фінансових операцій з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, а також вчинення дій, спрямованих на приховання чи маскування незаконного походження таких коштів за результатом використання віртуальних активів та грального бізнесу / Ознаки можливого використання особових карток/рахунків фізичних осіб, що відкриваються для власних потреб, для проведення операцій, пов`язаних із здійсненням підприємницької та незалежної професійної діяльності.
Клієнт має загальні риси фінансових операцій за період з 01.01.2023р. по день формування висновку, а саме: надходження на картковий рахунок здебільшого здійснюється від 3-х фізичних осіб та фінансових сервісів. видаткові фінансові операції здійснюються на користь 3-х фізичних осіб.
Мета та суть зазначених фінансових операцій не з`ясована. Джерела походження Документ сформований в системі «Електронний суд» 10.12.2025 10 коштів не з`ясовано. Далі використання коштів — невідомо.
Критеріїв, відповідно до Постанови Правління НБУ від 16.03.2023 № 26 “Про розкриття інформації щодо зав`язків клієнтів із державою, що здійснює збройну агресію проти України” не встановлено”.
Фінансові операції та/або дії клієнта вважаємо підозрілими за ознакою, визначеною:
ст.12 Закону про ПВК/ФТ та Додатком 6 “Посилені заходи належної перевірки клієнта” Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою далі - Положення № 65), а саме: 1) проведені незвичний спосіб; 2) немає очевидної економічної чи законної мети; 3) не відповідають інформації щодо запланованої клієнтом діяльності з використанням послуг банку, отриманої банком від клієнта під час встановлення
мети та характеру ділових відносин з ним.
Обґрунтування підозр, згідно з якими зазначена діяльність клієнтів сприяє ВК / ФТ або Встановлено, що характер діяльності клієнта має бути ознайомленою здійснення підозрілої діяльності у сфері фінансового моніторингу, відповідно до Додатка 20 "Індикатори підозрілості фінансових операцій" з "Положенням про здійснення банками фінансового моніторингу», затвердженого постановою правління НБУ №65 від 19.05.2020 наявні індикатори, 
З огляду на вищевикладене, вважає діяльність Клієнта, вказані підозрілою.
У зв`язку з наявністю підстав вважати обслуговування зазначеного Клієнта, характер або наслідки їх фінансових операцій можуть нести реальну або потенційну небезпеку використання Банку з метою легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму або фінансування розповсюдження зброї масового знищення, за Клієнтом прийнято рішення: встановлення НВР; Відмова від підтримки ділових відносин шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунків.
Враховуючи викладене, діяльність Позивача та пов`язаних з ним осіб визнана АТ КБ “ПриватБанк” підозрілою.
Як наслідок, так як обслуговування Позивача та пов`язаних з ним осіб, характер або наслідки їх фінансових операцій можуть нести реальну або потенційну небезпеку використання Відповідача з метою легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму або фінансування розповсюдження зброї масового знищення, щодо відповідних осіб прийнято рішення про встановлення неприйнятно високого ризику та про відмову від підтримання ділових відносин шляхом розірвання ділових відносин і закриття рахунків на підставі абз. 3 ч. 1 ст. 15 Закону про ПВК/ФТ.
Вважажє, що спірний правочин відповідає ст. 203, 215 ЦК України та вчинений АТ КБ “ПриватБанк” з дотриманням вимог законодавства про фінансовий моніторинг. Позовні вимоги Позивача є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Обставини справи встановлені судом.
ОСОБА_1 мав у Банку такі рахунки:
- поточний рахунок № НОМЕР_5 IBAN: НОМЕР_4 , Угода № SAMDN27000735611422 від 03.06.2013 р. Тип: Послуга накопичування «Скарбничка», Валюта: UAH , стан рахунку: Закрито 06.08.2024;
- поточний рахунок № НОМЕР_6 ,Угода № SAMDN47000708526192 від 27.11.2009 р. «Накопичувальний» на 12міс. UAH, закрито 11.03.2013;
- поточний рахунок № НОМЕР_7 , угода № SAMDN27000733185139 від 19.02.2013 р., послуга накопичування «Скарбничка», UAH, закрито 03.06.2013;
- поточний рахунок № НОМЕР_8 , IBAN: НОМЕР_2 , угода № SAMDNWFC00059177120 від 07.04.2020 р., картка для виплат Голд UAH 0,00, закрито 09.08.2024;
-поточний рахунок № НОМЕР_9 , IBAN: НОМЕР_2 , угода № SAMDNWFC00059177120 від 07.04.2020 р., картка для виплат Голд UAH 0,00 Закрито 09.08.2024;
- поточний рахунок № НОМЕР_10 , IBAN: НОМЕР_11 , угода № SAMDNFF000517527198 від 18.12.2021 р., картка єПідтримка UAH 0,00 Закрито 20.06.2023;
- поточний рахунок № НОМЕР_12 , IBAN: НОМЕР_3 ,угода № SAMDNWFC00075201154 від 21.03.2022 р., картка для виплат USD 0,00, закрито 08.08.2024;
- поточний рахунок № НОМЕР_13 , IBAN: НОМЕР_14 , угода № SAMDNWFC00034641944 від 24.04.2017 р., картка Унiверсальна Голд, переказ балансу UAH 0,00, закрито 11.09.2024;
- поточний рахунок № НОМЕР_15 , IBAN: НОМЕР_14 , угода № SAMDNWFC00034641944 від 24.04.2017 р., картка Унiверсальна Голд, переказ балансу UAH 0,00 Закрито 11.09.2024;
- поточний рахунок № НОМЕР_16 , угода № НОМЕР_17 від 12.03.2014 р., картка для виплат UAH 0,00, закрито 04.09.2018;
- поточний рахунок № НОМЕР_18 , угода № НОМЕР_17 від 12.03.2014 р., картка для виплат UAH 0,00, закрито 04.09.2018;
- поточний рахунок № НОМЕР_19 , угода № НОМЕР_20 від 30.10.2009 р., картка Універсальна UAH, закрито 08.07.2016;
- поточний рахунок № НОМЕР_21 , угода № НОМЕР_20 від 30.10.2009 р.,картка Універсальна UAH, закрито 08.07.2016;
- поточний рахунок № НОМЕР_22 , угода № НОМЕР_23 від 30.06.2010 р., цільова картка UAH, Закрито 01.02.2016;
- поточний рахунок № НОМЕР_24 , угода № НОМЕР_23 від 30.06.2010 р., цільова картка UAH, закрито 01.02.2016 ( т.2 а.с.237-238).
06.08.2024 АТ КБ "ПриватБанк" складено Висновок НФМ. Розірвання ділових відносин, з клієнтами, за результатами дослідження фінансових операцій по правилу "Виявлення дропів (застосування ЕПЗ в нелегальному гральному бізнесі - Ранговий аналіз" проєкту "Розумний облік" розраховані алерти - UU1994RA. (Дропи - 02.08.2024) Ініціатор: Напрямок "Фінансовий моніторинг" E.17.U.0.0/4-7679426 від 06.08.2024. У зазначеному висновку НФМ, зазначається про 71 клієнта, серед яких і зазначений ОСОБА_1 , під № 58. 
Обґрунтування висновку щодо підозрілої(их) фінансової(их) операції(й) (діяльності), встановлення НВР та відмову від підтримання ділових відносин. Напрямком "Фінансовий моніторинг" відповідно до внутрішнього проведено заходи ПЗНП та аналіз фінансових операцій клієнтів (їх сукупності) щодо наявності/ відсутності індикаторів підозрілості фінансових операцій щодо Клієнтів, ( далі – Клієнти), АТ КБ “ПриватБанк” (далі - банк), за результатами якого виявлено обґрунтовані підозри про здійснення клієнтами операцій ВК/ФТ, інших злочинів, що є підставою для встановлення клієнту неприйнятно високого ризику ділових відносин (далі - НВР), за результатами дослідження фінансових операцій за
правилом "Виявлення дропів (застосування ЄПЗ) в нелегальному гральному бізнесі - Ранговий аналіз проекту "Розумний облік" розраховані алерти - UU1994RA.(посилання eantifraud.privatbank.ua ).
Підставою для встановлення НВР є:
-наявність критерію, визначеного частиною шостою статті 7 Закону України “Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, здобутих злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення” (далі - Закон про ПВК/ФТ):
-неможливість банку виконувати визначені Законом про ПВК/ФТ обов`язки або мінімізувати виявлені ризики, пов`язані з клієнтом чи фінансовою операцією;
-наявність критерію, визначеного пунктом 61 розділу IV Положення №65:
-клієнт (особа), щодо якого у банку за результатами вивчення підозрілої діяльності клієнта є обґрунтовані підозри про здійснення ним (ними) операцій ВК/ФТ, інших злочинів.
Обґрунтування щодо підозр, відповідно до яких зазначена діяльність клієнтів сприяє ВК/ФТ або вчиненню інших злочинів: виявлення фактів багаторазового , у великих обсягах проведення фінансових операцій , щодо яких є підозри у використанні банку для ВК/ФТ чи вчинення іншого злочину , що стали наслідком невиконання заходів ПВК/ФТ, за результатами дослідження фінансових операцій за правилом "Виявлення дропів (застосування ЄПЗ у нелегальному гральному бізнесі - Ранговий аналіз" проекту "Розумний облік" розраховані алерти .
За власним дослідженням діяльності дропів вбачається ефективність сукупності основних показників відповідно до індикаторів, визначених додатком 20 до Постанови 65 для визначення дропів як найбільш дієвих, а саме: 
-кількість транзакцій (індикатор 40)
-обсяг транзакцій (індикатор 30)
-швидкість зростання / “пік” зростання (індикатор 25 та індикатор 30).
За результатами дослідження фінансових операцій Клієнтів відповідно інформації з
алерту UU1994RA. Виявлення дропів - Додаток , встановлено:
-мають концентровані кількості операцій зарахування чи списання Р2Р переказів на день;
-мають ознаки “накопичення” та виведення коштів получених через Р2Р перекази;
-мають значні обсяги та кількість операцій P2P переказів.
-мета та суть фінансових операцій незрозуміла.
-джерела походження коштів не з`ясовано.
-подальше використання коштів – не відомо.
-фінансові операції мають транзитний характер.
Виходячи з вищезазначеної діяльності Клієнтів підпадає під статус – “Дроп” чи «грошовий мул». “ Дроп” чи «грошовий мул» – людина, яка надає банківську картку, оформлену з його ім`я, для транзитних переказів коштів. Дроп отримує гроші на карту і одразу переказуватиме їх на вказівок «роботодавцем» номер іншої картки, при цьому залишивши собі зумовлений процент. В інших випадках дроп просто переказує в готівку гроші (і передає їх зазначеній людині), залишивши собі комісійні.
Переказ грошей «через багато карт» – це шлях для відмивання грошей, здобутих злочинним шляхом. І всі ланки на цьому шляху є злочинними.
Відповідно до пункту 24, Розділу 1 «Інструкції про порядок відкриття та закриття рахунків користувачам надавачами платіжних послуг з обслуговування рахунків», затвердженої Постановою Правління НБУ від 29.07.2022 за № 162 – «Забороняється використовувати поточні, платіжні рахунки фізичних осіб, що відкриваються для , для проведення операцій, пов`язаних із здійсненням підприємницької та незалежної професійної діяльності За поточними, платіжними рахунками в національній валюті фізичних осіб-резидентів здійснюються платіжні операції відповідно до умов договору та вимог законодавства України, які не пов`язані з провадженням підприємницької та незалежної професійної діяльності».
З урахуванням Типологічного дослідження “ВІДМИВАННЯ ДОХОДІВ ВІД ПОДАТКОВИХ ЗЛОЧИНІВ”, затвердженого Наказом Державної служби фінансового моніторингу України від 20.12.2022р. №95 ( 5.9.), затвердженого Наказом Державної служби фінансового моніторингу України 21.12.2020 №122 ( 5.4.) є підстави вважати використання клієнтом продуктів АТ КБ ПриватБанк (особисті картки) для проведення операцій, що мають ознаки схемності та не мають явного економічного змісту/логічних пояснень. Виникають підозри щодо вчинення фінансових операцій з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, а також вчинення дій, спрямованих на приховання чи маскування незаконного походження таких коштів за результатом використання віртуальних активів та грального бізнесу / Ознаки можливого використання особових карток/рахунків фізичних осіб, що відкриваються для власних потреб, для проведення операцій, пов`язаних із здійсненням підприємницької та незалежної професійної діяльності.
Всі зазначені вище Клієнти мають загальні риси фінансових операцій за період з 01.01.2023р. по день формування висновку, а саме:
-надходження на картковий рахунок здебільшого здійснюється від 3-х фізичних осіб та фінансових сервісів.
-видаткові фінансові операції здійснюються на користь 3-х фізичних осіб.
Мета та суть зазначених фінансових операцій не з`ясована. Джерела походження коштів не з`ясовано. Далі використання коштів — невідомо.
Критеріїв, відповідно до Постанови Правління НБУ від 16.03.2023 № 26 “Про розкриття інформації щодо зав`язків клієнтів із державою, що здійснює збройну агресію проти України” не встановлено”.
Фінансові операції та/або дії клієнта вважаємо підозрілими за ознакою, визначеною: ст.12 Закону про ПВК/ФТ та Додатком 6 “Посилені заходи належної перевірки клієнта” Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою далі - Положення № 65), а саме:
1) проведені незвичний спосіб;
2) немає очевидної економічної чи законної мети;
3) не відповідають інформації щодо запланованої клієнтом діяльності з використанням послуг банку, отриманої банком від клієнта під час встановлення мети та характеру ділових відносин з ним.
Обґрунтування підозр, згідно з якими зазначена діяльність клієнтів сприяє ВК / ФТ або Встановлено, що характер діяльності клієнта має бути ознайомленою здійснення підозрілої діяльності у сфері фінансового моніторингу, відповідно до Додатка 20 "Індикатори підозрілості фінансових операцій" з "Положенням про здійснення банками фінансового моніторингу», затвердженого постановою правління НБУ №65 від 19.05.2020 наявні індикатори, а саме:
п. 12. Фінансові операції за рахунок фізичної особи не відповідають ризик-профілю клієнта (зокрема віку, професії, доходів).
п. 15. Характер фінансової операції та/або обставини, за яких вона ініціюється, дають підстави вважати, що вона здійснюється від імені та/або на користь іншої сторони, особа якої не розкрита банку.
п. 25. Тривалий час спостерігається аналогічна тенденція щодо обсягу дебетових та кредитових фінансових операцій за рахунок клієнта протягом одного дня (незвично швидке проходження коштів через рахунок, тобто незначне сальдо на початок та кінець дня та великі щоденні обороти коштів за рахунок).
п. 30. Відбулися значні зміни в обсягах фінансових операцій, що здійснюються за рахунок клієнта.
п. 30-2. Нетипова активність за рахунок клієнта.
З огляду на вищевикладене, вважають діяльність Клієнта, вказані підозрілою.
У зв`язку з наявністю підстав вважати обслуговування зазначеного Клієнта, характер або наслідки їх фінансових операцій можуть нести реальну або потенційну небезпеку використання Банку з метою легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму або фінансування розповсюдження зброї масового знищення, за Клієнтом прийнято рішення:
-встановлення НВР;
-відмова від підтримки ділових відносин шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунків.
Відмову від підтримання ділових відносин здійснити відповідно до вимог статті 15 Закону про ПВК/ФТ та відповідно до Положення про відмову від встановлення (підтримання) ділових відносин/ проведення фінансової операції. 
Підстава відмови абзац 3 ч.1 ст. 15 Закону (НВР), ознаки можливого використання особистих карток/рахунків фізичних осіб, що відкриваються для власних потреб, для проведення операцій, пов`язаних із здійсненням підприємницької та незалежної професійної діяльності; проведення операцій що мають ознаки схемності та /або які не мають явного економічного змісту/логічних пояснень (т.2 а.с.240-248).
07.08.2024 АТ КБ "Приватбанк" повідомленням № 20.1.0.0.0/7-240807/119 про відмову від підтримання ділових відносин/відмову в обслуговуванні шляхом розірвання ділових відносин/розірвання договору і закриття рахунку, повідомило ОСОБА_1 про прийняття 06.08.2024 Банком рішення про відмову від підтримання ділових /відмову в обслуговуванні шляхом розірвання ділових відносин/розірвання договору (далі-Рішення про відмову) у зв`язку з встановленням неприйнятно високого рівня ризику / ненадання необхідних для здійснення належної перевірки документів чи відомостей / неможливістю здійснення ідентифікації та/або верифікації, а також встановлення даних, що дають змогу встановити кінцевих бенефіціарних власників / подання недостовірної інформації / подання інформації з метою введення в оману Банк, керуючись вимогами частини першої статті 15 Закону про ПВК/ФТ, Положенням про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 19.05.2020 № 65 (далі-Положення № 65), внутрішніми документами Банку з питань фінансового моніторингу, з урахуванням результатів здійснених заходів належної перевірки, моніторингу ділових відносин та фінансових операцій (т. 1 а.с.12-13).
06.08.2024 ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з заявою про закриття поточних рахунків та платіжна інструкція на перерахування залишків коштів (т.3 а.с.14-16).
26.06.2025 ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з листом щодо розірвання ділових відносин, згідно повідомлення від 07.08.2024. 29.07.2025 АТ КБ «ПриватБанк» надало відповідь, зокрема, що блокування рахунків і розірвання ділових відносин відбулося 06.08.2024, про що було надіслано повідомлення. Підстави розірвання ділових відносин викладені у повідомленні про відмову від підтримання ділових відносин/відмову в обслуговуванні шляхом розірвання ділових відносин/розірвання договору і закриття рахунку. Також зазначило, що порядок розірвання договору та закриття рахунків визначено розділом 1.1.8 Умов. Зокрема, банк ініціює розірвання договору та закриває рахунок/рахунки за наявності підстав, передбачених законодавством з питань фінансового моніторингу. Деталі фінансового моніторингу є конфіденційними і не можуть бути розголошені на запити клієнтів (а.с.16-17, 18-19 т.1).
На підтвердження вказаного, відповідачем до суду надано виписку по картці/рахунку НОМЕР_8 і додатковим рахункам договору № SAMDNWFC00059177120 від 07.04.2020 р., за період 01.01.2020-16.07.2025 ОСОБА_1 (т.2 а.с.93-235) та виписка по картці /рахунку НОМЕР_25 і додатковим рахункам договору SAMDNWFD0073952733900 від 06.08.2024 за період 01.01.2020 — 16.07.2025 про кредитний ліміт актуальна на момент формування виписки за карткою (т.2 а.с.239).
Також позивачем наданий витяг з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості, станом на 14.12.2025, відповідно до якого, відомості щодо ОСОБА_1 про притягнення до кримінальної відповідальності, про наявність незнятої чи непогашеної судимості, про розшук, відсутні (а.с. 122 т.3). Відповідно до довідки ОК-5 Пенсійного фонду України, від 03.12.2025, дохід за 2023 рік складає 397482,48грн, за 2024 рік складає 415228,38грн.(а.с.118-121 т.3).

Мотиви з яких виходить суд, та застосовані норми права
Частиною 1 статті 4 ЦПК України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За змістом частини першої статті 202 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами (частина третя статті 202 ЦК України).
Відповідно до частини п`ятої статті 202 ЦК України, до правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.
Частинами першою, третьою статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Частинами першою та третьою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Згідно з пунктом 3 частини другої статті 1075 ЦК України банк має право вимагати розірвання договору банківського рахунка у випадках, передбачених законодавством, що регулює відносини у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.
Закон про ПВК/ФТ спрямований на захист прав та законних інтересів громадян, суспільства і держави, забезпечення національної безпеки шляхом визначення правового механізму запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.
Згідно з абзацом 3 частини першої статті 15 Закону про ПВК/ФТ суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин/відмовити клієнту у відкритті рахунка (обслуговуванні), у тому числі шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунка/відмовитися від проведення фінансової операції у разі встановлення клієнту неприйнятно високого ризику або ненадання клієнтом необхідних для здійснення належної перевірки клієнта документів чи відомостей.
За приписами пунктів 6, 66 частини першої статті 1 Закону про ПВК/ФТ верифікація - заходи, що вживаються суб`єктом первинного фінансового моніторингу з метою перевірки (підтвердження) належності відповідній особі отриманих суб`єктом первинного фінансового моніторингу ідентифікаційних даних та/або з метою підтвердження даних, що дають змогу встановити кінцевих бенефіціарних власників чи їх відсутність; фінансовий моніторинг - сукупність заходів, що вживаються суб`єктами фінансового моніторингу у сфері запобігання та протидії, що включають проведення державного фінансового моніторингу та первинного фінансового моніторингу.
Відповідно до пунктів 39, 41 частини першої статті 1 Закону про ПВК/ФТ неприйнятно високий ризик - максимально високий ризик, що не може бути прийнятий суб`єктом первинного фінансового моніторингу відповідно до внутрішніх документів з питань фінансового моніторингу; об`єкт фінансового моніторингу - дії з активами, пов`язані з відповідними учасниками фінансових операцій, які їх проводять, за умови наявності ризиків використання таких активів з метою легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та/або фінансування розповсюдження зброї масового знищення, а також будь-яка інформація про такі дії чи події, активи та їх учасників.
Згідно з частиною першою статті 7 Закону про ПВК/ФТ суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний у своїй діяльності застосовувати ризик-орієнтований підхід, враховуючи відповідні критерії ризику, зокрема, пов`язані з його клієнтами, географічним розташуванням держави реєстрації клієнта або установи, через яку він здійснює передачу (отримання) активів, видом товарів та послуг, що клієнт отримує від суб`єкта первинного фінансового моніторингу, способом надання (отримання) послуг. Ризик-орієнтований підхід має бути пропорційний характеру та масштабу діяльності суб`єкта первинного фінансового моніторингу.
За приписами частини шостої статті 7 Закону про ПВК/ФТ суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний встановити неприйнятно високий ризик ділових відносин (фінансової операції без встановлення ділових відносин) стосовно клієнтів у разі:неможливості виконувати визначені цим Законом обов`язки або мінімізувати виявлені ризики, пов`язані з таким клієнтом або фінансовою операцією; наявності обґрунтованих підозр за результатами вивчення підозрілої діяльності клієнта, що така діяльність може бути фіктивною.
Загальні вимоги щодо виконання банками законодавства України з питань фінансового моніторингу встановлені Положенням про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженим постановою правління Національного банку України від 19.05.2020 № 65 (далі - Положення № 65).
Де-рискінг - явище, за якого суб`єкт первинного фінансового моніторингу відмовляє у встановленні (підтриманні) ділових відносин з клієнтами з метою уникнення ризиків, а не управління ними (підпункт 13 пункту 5 Положення № 65).
Пунктами 34 - 37 Положення № 65 передбачено, що банк зобов`язаний у своїй діяльності застосовувати ризик-орієнтований підхід, що має бути пропорційним характеру та масштабу діяльності банку.
Ризик-орієнтований підхід має застосовуватися банком на безперервній основі та забезпечувати виявлення, ідентифікацію, оцінку всіх наявних та потенційних ризиків легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, притаманних діяльності банку (ризик-профілю банку) та його клієнтам, а також передбачати своєчасне розроблення заходів з управління такими ризиками, їх мінімізації.
Банк документує процес застосування ризик-орієнтованого підходу таким чином, щоб бути здатним продемонструвати його суть (зокрема те, у чому полягає різниця в підходах), прийняті банком рішення під час його застосування та обґрунтованість таких рішень.
Банк, застосовуючи ризик-орієнтований підхід, має утримуватися від необґрунтованого застосування де-рискінгу. Зазначений підхід протирічить ризик- орієнтованому підходу та не сприяє фінансовій інклюзії.
Критерії ризиків визначаються банком самостійно з урахуванням критеріїв ризиків, установлених Національним банком у додатку 19 до Положення № 65, типологічних досліджень, результатів національної оцінки ризиків, а також рекомендацій Національного банку. Банк визначає пріоритетність/значущість розроблених критеріїв ризику, враховуючи можливі наслідки/вплив таких ризиків, та встановлює їм відповідну питому вагу для здійснення подальшої оцінки рівня ризику (пункти 45, 46 Положення № 65).
Відповідно до пункту 55 Положення № 65 шкала для класифікації рівнів ризику ділових відносин (фінансової операції без встановлення ділових відносин) обов`язково має містити високий та неприйнятно високий (підкатегорія високого ризику, який є максимально високим ризиком, що не може бути прийнятий банком) рівні ризику.
Пунктом 61 Положення № 65 передбачено, що банк установлює неприйнятно високий ризик ділових відносин (фінансової операції без встановлення ділових відносин) стосовно клієнтів у випадках, визначених частиною шостою статті 7 Закону про ПВК/ФТ, у інших випадках, визначених банком самостійно у внутрішніх документах банку з питань протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, а також щодо: клієнтів (осіб), щодо яких у банку за результатами вивчення підозрілої діяльності клієнта є обґрунтовані підозри про здійснення ними операцій ВК/ФТ, інших злочинів; клієнтів (осіб), щодо яких у банку є підстави вважати, що вони є компаніями- оболонками.
Згідно з пунктами 11 та 12 Додатку № 1 до Положення № 65 банк з урахуванням ризик-профілю клієнта на постійній основі проводить моніторинг ділових відносин та фінансових операцій клієнтів, що здійснюються у процесі таких відносин, щодо відповідності таких фінансових операцій наявній у банку інформації про клієнта, його діяльність та ризик (у тому числі, за потреби, про джерело коштів, пов`язаних із фінансовими операціями) у порядку, визначеному в додатку 1 до Положення № 65.
Якщо за результатами моніторингу ділових відносин клієнта банк виявляє підозрілі фінансові операції (діяльність), то банк за потреби вживає заходів щодо переоцінки рівня ризику таких ділових відносин з клієнтом та вживає посилені заходи належної перевірки у разі присвоєння високого рівня ризику.
Банк зобов`язаний відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин / відмовити клієнту у відкритті рахунку (обслуговуванні), у тому числі шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунку / відмовитися від проведення фінансової операції у випадках, передбачених частиною першою статті 15 Закону про ПВК/ФТ (пункт 1 Додатку № 12 до Положення № 65).
Відповідно до підпунктів 3, 5 пункту 8 Додатку № 12 до Положення № 65 банк має визначити у внутрішніх документах банку з питань протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення порядок відмови у передбачених законом випадках від встановлення (підтримання) ділових відносин (у тому числі шляхом розірвання договірних відносин) або проведення фінансової операції, що також має містити: складання висновку з чітким зазначенням підстав відмови в підтриманні ділових відносин із клієнтом (із посиланням на конкретні абзаци, пункти та частини 15 статті Закону про ПВК/ФТ у кожному випадку; порядок інформування клієнта про відмову в установленні (підтриманні) із ним ділових відносин з обов`язковим зазначенням дати відмови та відповідних підстав відмови, визначених статтею 15 Закону про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів (із посиланням на конкретні абзаци, пункти та частини цієї статті).
Згідно з пунктами 3.1.1.7.1., 3.1.1.7.2. Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на сайті банку https://privatbank.ua/terms, Банк має право витребувати, а клієнт зобов`язаний надати інформацію та/або офіційні документи, необхідні для здійснення ідентифікації та/або верифікації (в тому числі встановлення ідентифікаційних даних кінцевих бенефіціарних власників (контролерів), аналізу та виявлення фінансових операцій, що підлягають фінансовому моніторингу, та інші передбачені законодавством або внутрішніми документами Банку документи та відомості, які необхідні Банку з метою виконання вимог законодавства у сфері запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення. Інформація, необхідна для вивчення клієнта, встановлюється Банком на підставі офіційних документів та/або інформації, одержаної від клієнта (представника клієнта) та засвідченої ним, а також з інших джерел, якщо така інформація є публічною (відкритою).
Банк відмовляється від підтримання ділових відносин/відмовляє особі (клієнту) у обслуговуванні, у тому числі шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунка/ відмовляється від проведення фінансової операції на підставах, визначених у підрозділі 1.1.7. "Належна перевірка клієнта, вимоги FATCA, санкційні вимоги, зобов`язання з інформування, відмова від підтримання ділових відносин/ проведення операцій" цих Умов та Правил.
Отже, приписами ЦК України, Закону про ПВК/ФТ, Положенням № 65, Умовами та Правилами надання банківських послуг визначений обов`язок Банку як на встановлення неприйнятного високого ризику ділових відносин щодо клієнтів у разі неможливості виконувати визначені згаданим Законом обов`язки або мінімізувати виявлені ризики, пов`язані з таким клієнтом або фінансовою операцією та клієнтів (осіб), щодо яких у банку є підозра про здійснення ними операцій ВК/ФТ, учинення інших злочинів, так і право на відмову від встановлення (підтримання) ділових відносин / відмовити клієнту у відкритті рахунку (обслуговуванні), у тому числі шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунку / відмовитися від проведення фінансової операції, про що і було повідомлено Позивача з посиланням на частину першу статті 15 Закону про ПВК/ФТ та Положення № 65.
Верховний Суд неодноразово зазначав, що банк наділений правом відмовитися від подальших ділових відносин з клієнтом та розірвати відповідний договір в односторонньому порядку у випадку встановлення клієнту неприйнятно високого ризику внаслідок проведення внутрішньої перевірки.
Разом із тим право банку відмовитися від договірних відносин шляхом розірвання договору банківського рахунка з підстав встановлення клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику не є абсолютним, а умовним, таким, що залежить від настання певних визначених законом обставин, тобто лише за умови встановлення клієнту неприйнятно високого ризику внаслідок проведення внутрішньої перевірки.
Право банку як суб`єкта первинного фінансового моніторингу відмовитися від договірних відносин шляхом розірвання договору не є необмеженим, судам необхідно в кожному випадку, виходячи з встановлених обставин справи, досліджувати підстави та обґрунтованість встановлення клієнту такої категорії ризику.
Так, відповідно до приписів частин другої - четвертої статті 7 Закону про ПВК/ФТ застосування ризик-орієнтованого підходу здійснюється в порядку, визначеному внутрішніми документами з питань фінансового моніторингу суб`єкта первинного фінансового моніторингу, з урахуванням рекомендацій відповідних суб`єктів державного фінансового моніторингу, які згідно із цим Законом виконують функції державного регулювання і нагляду за такими суб`єктами первинного фінансового моніторингу.
Суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний здійснювати оцінку/ переоцінку ризиків, у тому числі притаманних його діяльності, документувати їх результати, а також підтримувати в актуальному стані інформацію щодо оцінки ризиків, притаманних його діяльності (ризик-профіль суб`єкта первинного фінансового моніторингу), та ризику своїх клієнтів таким чином, щоб бути здатним продемонструвати своє розуміння ризиків, що становлять для нього такі клієнти (ризик-профіль клієнтів).
Критерії ризиків визначаються суб`єктом первинного фінансового моніторингу самостійно з урахуванням критеріїв ризиків, встановлених відповідно: Національним банком України - для суб`єктів первинного фінансового моніторингу, щодо яких Національний банк України відповідно до статті 18 цього Закону виконує функції державного регулювання і нагляду; центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, - для інших суб`єктів первинного фінансового моніторингу.
При визначенні критеріїв ризиків суб`єкт первинного фінансового моніторингу повинен враховувати типологічні дослідження у сфері запобігання та протидії, підготовлені спеціально уповноваженим органом та оприлюднені ним на своєму веб-сайті, результати національної оцінки ризиків, а також рекомендації суб`єктів державного фінансового моніторингу.
Крім цього, абзацом 3 пункту 24 Інструкції про порядок відкриття та закриття рахунків користувачам надавачами платіжних послуг з обслуговування рахунків, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 № 162, передбачено, що забороняється використовувати поточні, платіжні рахунки фізичних осіб, що відкриваються для власних потреб, для проведення операцій, пов`язаних із здійсненням підприємницької та незалежної професійної діяльності. За поточними, платіжними рахунками в національній валюті фізичних осіб резидентів здійснюються платіжні операції відповідно до умов договору та вимог законодавства України, які не пов`язані зі здійсненням підприємницької та незалежної професійної діяльності.
Згідно зі статтею 21 Закону про ПВК/ФТ фінансові операції або спроба їх проведення незалежно від суми, на яку вони проводяться, вважаються підозрілими, якщо суб`єкт первинного фінансового моніторингу має підозру або має достатні підстави для підозри, що вони є результатом злочинної діяльності або пов`язані чи стосуються фінансування тероризму або фінансування розповсюдження зброї масового знищення. При визначенні того, чи є підозрілою фінансова операція або діяльність, суб`єкт первинного фінансового моніторингу враховує типологічні дослідження, підготовлені спеціально уповноваженим органом та оприлюднені ним на своєму веб- сайті, а також рекомендації суб`єктів державного фінансового моніторингу.
Як слідує із установлених судом обставин цієї справи, за результатами проведеного аналізу фінансових операцій та /або дії клієнта, АТ КБ "Приватбанк" було виявлено, що діяльність клієнта є підозрілою за ознакою, визначеною: ст.12 Закону про ПВК/ФТ та Додатком 6 “Посилені заходи належної перевірки клієнта” Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою далі - Положення № 65), а саме: 1) проведені незвичний спосіб; 2) немає очевидної економічної чи законної мети; 3) не відповідають інформації щодо запланованої клієнтом діяльності з використанням послуг банку, отриманої банком від клієнта під час встановлення мети та характеру ділових відносин з ним.
Обґрунтування підозр, згідно з якими зазначена діяльність клієнтів, зокрема і ОСОБА_1 сприяє ВК / ФТ або встановлено, що характер діяльності клієнта має бути ознайомленою здійснення підозрілої діяльності у сфері фінансового моніторингу, відповідно до Додатка 20 "Індикатори підозрілості фінансових операцій" з "Положенням про здійснення банками фінансового моніторингу», затвердженого постановою правління НБУ №65 від 19.05.2020 наявні індикатори, а саме: п. 12. Фінансові операції за рахунок фізичної особи не відповідають ризик-профілю клієнта (зокрема віку, професії, доходів); п. 15. Характер фінансової операції та/або обставини, за яких вона ініціюється, дають підстави вважати, що вона здійснюється від імені та/або на користь іншої сторони, особа якої не розкрита банку. п. 25. Тривалий час спостерігається аналогічна тенденція щодо обсягу дебетових та кредитових фінансових операцій за рахунок клієнта протягом одного дня (незвично швидке проходження коштів через рахунок, тобто незначне сальдо на початок та кінець дня та великі щоденні обороти коштів за рахунок); п. 30. Відбулися значні зміни в обсягах фінансових операцій, що здійснюються за рахунок клієнта;п. 30-2. Нетипова активність за рахунок клієнта.
Отже, Відповідач, здійснивши належну перевірку фінансових операцій ОСОБА_1 та, виявивши підозрілу діяльність останнього, керуючись наведеними вище приписами чинного законодавства про фінансовий моніторинг, виконав власний обов`язок суб`єкта фінансового моніторингу та встановив позивачеві неприйнятно високий ризик ділових відносин та, як наслідок, відмовився від підтримання ділових відносин з ним для уникнення ризиків використання банку з метою легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму або фінансування розповсюдження зброї масового знищення.
Крім того, відповідно до п.п.3.4 Політики АТ КБ «ПриватБанк» у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, затвердженого рішенням Наглядової ради протокол № 55/22 від 10.10.2022, банк залишає за собою право з урахуванням ризик-орієнтовного підходу відмовити клієнту(особі) у встановленні/ підтриманні ділових відносин, проведенні фінансової операції, якщо така фінансова операція або діяльність клієнта та /або контрагента клієнта підвищує ризик Банку бути використаним з протиправною метою, має індикатори підозрілості, визначені Банком, або не супроводжуються даними, визначеними законодавством у сфері ПВК/ФТ.
В свою чергу суд проаналізувавши норми Закону про ПВК/ФТ, Положення № 65, внутрішні документи Банку та оцінивши наявні у справі докази, дійшов висновку про те, що рішення АТ КБ "Приватбанк" про відмову від підтримання ділових відносин/відмову в обслуговуванні шляхом розірвання ділових відносин/ розірвання договору від 06.08.2024, прийняте відносно ОСОБА_1 є таким, що відповідає приписам законодавства.
Таким чином, посилання позивача щодо неналежності та недопустимості доказу, а саме висновку НФМ від 06.08.2024 є безпідставним, оскільки із зазначених вище підстав, даний доказ відповідає вимогам ст. 77, 78 ЦПК України, щодо належності та допустимості.
Щодо посилання позивача, що висновок є узагальненим документом, який стосується групи клієнтів (понад 50 осіб) та суперечить ст.7 Закону про ПВК/ФТ, суд зазначає наступне.
Так, відповідно до ч.2 ст. 7 Закону про ПВК/ФТ, застосування ризик-орієнтованого підходу здійснюється в порядку, визначеному внутрішніми документами з питань фінансового моніторингу суб`єкта первинного фінансового моніторингу, з урахуванням рекомендацій відповідних суб`єктів державного фінансового моніторингу, які згідно із цим Законом виконують функції державного регулювання і нагляду за такими суб`єктами первинного фінансового моніторингу. 
Відповідно до п.п. 4.4.2. Положення АТ КБ «ПриватБанк» «Про відмову від встановлення (підтримання) ділових відносин/проведення фінансової операції, затвердженого рішенням Правління банку протокол №66 від 22.09.2022, у кожному випадку висновок складається з чітким зазначенням підстав відмови в підтриманні ділових відносин із клієнтом/обслуговуванні клієнта шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунку (із посиланням на конкретні абзаци, пункти та частини статті 15 Закону про ПВК/ФТ). Висновок за клієнтами, які мають групові ознаки (підстави) для відмови, можуть формуватись однією службовою запискою.
Враховуючи, що клієнти зазначені у висновку від 06.08.2025 мають групові ознаки для відмови, а висновок складений з чітким зазначенням підстав відмови в підтриманні ділових відносин із клієнтом/обслуговуванні клієнта шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунку (із посиланням на конкретні абзаци, пункти та частини статті 15 Закону про ПВК/ФТ), а саме: на підставі абзацу 3 ч.1 ст. 15 Закону (НВР), ознаки можливого використання особистих карток/рахунків фізичних осіб, що відкриваються для власних потреб, для проведення операцій, пов`язаних із здійсненням підприємницької та незалежної професійної діяльності; проведення операцій що мають ознаки схемності та /або які не мають явного економічного змісту/логічних пояснень, судом не встановлено порушення вимог ст.7 Закону про ПВК/ФТ.
Щодо надання позивачу копії внутрішньої документації, суд зазначає, що внутрішні документи банку з питань фінансового моніторингу є документами з обмеженим доступом. Тобто, банк не ознайомлює клієнтів із внутрішніми документами, у даному випадку критеріями ризику, з метою уникнення легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення. 
Посилання позивача, щодо попереднього належного повідомлення позивача про блокування рахунків і розірвання договору, є необґрунтованим, оскільки Законом про ПВК/ФТ, Положенням № 65 та внутрішніми документами Банку, зазначене не передбачено.
Крім того, відповідно до п.4.10. Порядку відмови від підтримання ділових відносин та закриття рахунків клієнтів Банку, затвердженого рішенням Правлінням АТ КБ «ПриватБанк» протокол №23 від 18.05.2021, не пізніше наступного робочого дня за днем прийняття рішення про відмову здійснюється відмова в обслуговуванні клієнта/наданні клієнту банківських послуг за продуктами шляхом встановлення обмежень: доступу до дистанційних систем обслуговування (Приват24), для унеможливлення ініціювання операцій за рахунками /картками клієнта; на рахунки/платіжні картки клієнта /банківські продукти/послуги, для унеможливлення здійснення видаткових операцій, відкриття нових рахунків/продуктів/послуг, встановлення нових кредитних лімітів. З дня встановлення обмеження поточний рахунок/платіжна картка є недіючим через обмеження /блокування видаткових операцій за рахунком/карткою.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц зроблено висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона и не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого принцип підходу змагальності втрачає сенс.
Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У відповідності до частини першої статті 81 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, розглянувши спір між сторонами з підстав, зазначених в позові, суд приходить до остаточного висновку, що позов є безпідставним. Відтак, позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених сторонами по справі в обґрунтування власних правових позицій, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо суті позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 141, 258-259, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивні частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Повний текст рішення суду складений 28.01.2026.

Головуючий:	О.  В.  Разгуляєва