ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/52283/24 Суддя (судді) першої інстанції: Жукова Є.О., Діска А.Б., Кочанова П.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ганечко О.М.,
суддів Василенка Я.М., 
Кузьменка В.В.,
за участі секретаря судового засідання Фищук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інвестиційні партнери» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інвестиційні партнери» до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання протиправною та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В :

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інвестиційні партнери» (позивач/ ТОВ «КУА «Інвестиційні партнери») з позовом до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (відповідач/ НКЦПФР), в якому просило суд визнати протиправною та скасувати постанову Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про застосування заходів впливу контрольного характеру від 17.10.2024 щодо ТОВ "Компанія з управління активами "Інвестиційні партнери" (вихідний №14/14/652/С03 від 24.10.2024).
В обґрунтування позовних вимог, товариство зазначило про протиправність оскаржуваної постанови з огляду на відсутність порушень умов ліцензування з боку позивача. Як вказував позивач, Товариство не допускало порушень профільного законодавства, зазначених в постанові, а отже відсутні підстави для застосування по відношенню до нього заходів впливу контрольного характеру, що свідчить про незаконність та протиправність такої постанови і наявність підстав для її скасування.
Позивач зазначив, що укладання Договору доручення не свідчить про передачу функцій по управлінню активами АТ «ЖУРЖІЙ ВЕНЧУРС» третім особам. Договір доручення не надає право Повіреному визначати юридичну долю майна Довірителя, не містить найголовніших ознак управління активами інститутів спільного інвестування (ІСІ), всі кошти, які отримує повірений згідно умов Договору доручення, підлягають передачі Довірителю.
За посиланнями позивача, саме Товариством позивача в рамках управління активами AT "ЖУРЖІЙ ВЕНЧУРС" було визначено юридичну долю активів даного ІСІ (Нерухомого майна), а саме: особу, з якою мав бути укладений попередній договір купівлі-продажу майнових прав; строк, до якого мав бути укладений основний договір; істотні умови основного договору (конкретні квартири, майнові права на які підлягали відчуженню, вартість таких майнових прав). Повірений згідно з умовами Договору доручення зобов`язаний був лише як виконавець вчинити дії, визначені Товариством у Замовленні. Водночас, кошти, які отримує Повірений за результатами виконання Договору доручення та Замовлення, він зобов`язаний перерахувати на рахунок AT "ЖУРЖІЙ ВЕНЧУРС". Серед обмежень діяльності КУА під час управління активами ІСІ відсутні заборони та обмеження щодо використання механізму продажу та/або купівлі певного активу ІСІ, шляхом залучення фактичного виконавця (повіреного) за договором доручення.
Позивач зазначив, що Наглядовою радою AT "ЖУРЖІЙ ВЕНЧУРС" і Товариством спільно було прийнято рішення залучити Повіреного для фактичного виконання дій по реалізації активів - майнових прав на нерухоме майно, на вигідних умовах, визначених Договором доручення та Замовленням, що підтверджується тим, що Договір доручення підписано як Товариством так і Секретарем Наглядової Ради AT "ЖУРЖІЙ ВЕНЧУРС". Таким чином, спільне рішення Наглядової ради AT "ЖУРЖІЙ ВЕНЧУРС" і Товариства щодо залучення Повіреного з метою реалізації об`єкту викликане доцільністю застосування даного заходу.
Також, за посиланнями позивача, обмеження щодо діяльності КУА під час управління активами ІСІ визначені ч.2 ст.64 Закону про ІСІ та розділом V Положення про управління активами, серед таких обмежень, а також роз`яснень комісії відсутні заборони та обмеження щодо використання механізму продажу та/або купівлі певного активу ІСІ шляхом залучення фактичного виконавця (повіреного) за договором доручення, позиція позивача підтверджується і листом бізнес-омбудсмена за вих. №2891 від 14.10.2024.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.11.2024 справа розподілена судді Донцю В.А.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.12.2024 відкрито провадження у справі, суд ухвалив здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та без проведення судового засідання.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 справу №320/52283/24 прийнято до провадження, розгляд справи розпочато спочатку. Суд ухвалив розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження колегією суддів: головуючого судді Жукової Є.О., суддів Діски А.Б., Кочанової П.В., призначити справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні.
У судовому засіданні 16 квітня 2025 року суд порадившись на місці ухвалив закрити підготовче провадження у справи та перейти до судового розгляду справи по суті. У судовому засіданні учасниками справи заявлені клопотання про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.
Ураховуючи клопотання сторін, відсутність потреби заслухання свідка чи експерта, суд на місці ухвалив продовжувати розгляд справи у письмовому провадженні.
Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав їх необґрунтованості, оскільки ТОВ «КУА «ІНВЕСТИЦІЙНІ ПАРТНЕРИ» всупереч вимогам законодавства передало функцію управління активами АТ «ЗНВКІФ «ЖУРЖІЙ ВЕНЧУРС» щодо відчуження майнових прав на об`єкт будівництва які перебували в активах КІФ третій особі - ТОВ «СМАЙЛ КОНСТРАКШН», чим порушило вимоги чинного законодавства, а саме пункту 1 глави 1 розділу ІІ Ліцензійних умов № 92, яким встановлено, що ліцензіат при провадженні діяльності з управління активами інституційних інвесторів зобов`язаний дотримуватись вимог законодавства України та внутрішніх документів ліцензіата; частини першої статті 14 Закону України «Про інститути спільного інвестування» якою встановлено, що управління активами корпоративного фонду на підставі відповідного договору здійснює компанія з управління активами; абзацу 1 частини шостої статті 63 Закону України «Про інститути спільного інвестування», яким визначено, що у відносинах з третіми особами компанія з управління активами корпоративного фонду повинна діяти від імені та в інтересах такого фонду на підставі договору про управління активами; пункту 13 частини другої статті 64 Закону України «Про інститути спільного інвестування», відповідно до якого компанія з управління активами під час провадження діяльності з управління активами інституту спільного інвестування не має права: укладати від імені інституту спільного інвестування договори, які за своїм характером можуть бути укладені лише від імені компанії з управління активами); частини першої статті 70 Закону України «Про інститути спільного інвестування» якою встановлено, що кошти корпоративного фонду зараховуються на його рахунок у банку; підпункту 1 пункту 1 розділу IV Положення № 1414, відповідно до якого КУА або особа, яка здійснює діяльність з управління активами інституційних інвесторів (діяльність з управління активами), повинна виконувати щодо активів інституційного інвестора, які перебувають в її управлінні, такі обов`язки: - управляти активами інституційного інвестора відповідно до вимог законодавства; частини двадцять п`ятої статті 71 Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки», відповідно до якої професійний учасник ринків капіталу та організованих товарних ринків не має права передавати ліцензію на провадження відповідного виду діяльності на ринках капіталу та організованих товарних ринках третім особам.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 19 червня 2025 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інвестиційні партнери» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з посиланням на неповне з`ясування всіх обставин справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення даного спору. 
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 14 січня 2026 р.
У судовому засіданні представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги. 
Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.
Заслухавши суддю доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інвестиційні Партнери» відповідно до виданої ліцензії Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку серії АЕ № 294702 здійснює професійну діяльність на фондовому ринку - діяльність з управління активами інституційних інвесторів (діяльність з управління активами).
02 серпня 2024 року Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку у відношенні ТОВ «КУА «ІНВЕСТИЦІЙНІ ПАРТНЕРИ» складено проект акта про вчинення порушення профільного законодавства від 02 серпня 2024 року.
02 серпня 2024 року Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку прийнято постанову про початок фіксації факту вчинення порушення профільного законодавства.
ТОВ «КУА «ІНВЕСТИЦІЙНІ ПАРТНЕРИ» за вих.№258 від 16.08.2024 направлені пояснення та документи Національній комісії з цінних паперів та фондового ринку.
05 вересня 2024 року Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку складено акт №14/14/41/С03 про вчинення порушення профільного законодавства.
За висновками акта від 05.09.2024 №14/14/41/С03 ТОВ «КУА «ІНВЕСТИЦІЙНІ ПАРТНЕРИ», в результаті укладення договору доручення № 21/09-23-1 від 21.09.2023 порушено наступні норми законодавства:
пункту 1 глави 1 розділу ІІ Ліцензійних умов № 92, яким встановлено, що ліцензіат при провадженні діяльності з управління активами інституційних інвесторів зобов`язаний дотримуватись вимог законодавства України та внутрішніх документів ліцензіата;
частини першої статті 14 Закону України «Про інститути спільного інвестування» якою встановлено, що управління активами корпоративного фонду на підставі відповідного договору здійснює компанія з управління активами;
абзацу 1 частини шостої статті 63 Закону України «Про інститути спільного інвестування», яким визначено, що у відносинах з третіми особами компанія з управління активами корпоративного фонду повинна діяти від імені та в інтересах такого фонду на підставі договору про управління активами;
пункту 13 частини другої статті 64 Закону України «Про інститути спільного інвестування», відповідно до якого компанія з управління активами під час провадження діяльності з управління активами інституту спільного інвестування не має права: укладати від імені інституту спільного інвестування договори, які за своїм характером можуть бути укладені лише від імені компанії з управління активами);
частини першої статті 70 Закону України «Про інститути спільного інвестування» якою встановлено, що кошти корпоративного фонду зараховуються на його рахунок у банку;
підпункту 1 пункту 1 розділу IV Положення № 1414, відповідно до якого КУА або особа, яка здійснює діяльність з управління активами інституційних інвесторів (діяльність з управління активами), повинна виконувати щодо активів інституційного інвестора, які перебувають в її управлінні, такі обов`язки: - управляти активами інституційного інвестора відповідно до вимог законодавства;
частини двадцять п`ятої статті 71 Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки», відповідно до якої професійний учасник ринків капіталу та організованих товарних ринків не має права передавати ліцензію на провадження відповідного виду діяльності на ринках капіталу та організованих товарних ринках третім особам.
05 вересня 2024 року Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку прийнято постанову про завершення фіксації факту вчинення порушення профільного законодавства №14/14/418/С03.
30 вересня 2024 року Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку прийнято постанову про початок проведення розгляду справи про правопорушення (№14/14/519/С03 від 01.10.2024).
02 жовтня 2024 року ТОВ «КУА «ІНВЕСТИЦІЙНІ ПАРТНЕРИ» за вих.№351 направлені Національній комісії з цінних паперів та фондового ринку заперечення проти акту про вчинення порушення профільного законодавства від 05.09.2024.
17 жовтня 2024 року Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку прийнято постанову про застосування заходів впливу контрольного характеру (№14/14/652/С03 від 24.10.2024), якою за провадження професійної діяльності на ринках капіталу та організованих товарних ринках з порушенням умов ліцензування, застосовано у відношенні ТОВ «КУА «ІНВЕСТИЦІЙНІ ПАРТНЕРИ» основний захід впливу контрольного характеру у вигляді фінансової санкції (штрафу) у розмірі 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 000 (вісімдесят п`ять тисяч) грн. 00 коп., додатковий захід впливу контрольного характеру у вигляді зобов`язання утримуватись від протиправного діяння (дії або бездіяльності) в майбутньому.
Позивач, вважаючи постанову про застосування заходів впливу контрольного характеру протиправною, та такою, що підлягає скасуванню, звернувся з позовом до суду.
Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що у нормах профільного законодавства міститься пряма заборона укладати від імені інституту спільного інвестування договори, які за своїм характером можуть бути укладені лише від імені компанії з управління активами, а також передавати ліцензію на провадження відповідного виду діяльності на ринках капіталу та організованих товарних ринках третім особам.
Як зазначив суд першої інстанції, враховуючи умови договору доручення №21/09-23-1 від 21.09.2023, ТОВ «КУА «ІНВЕСТИЦІЙНІ ПАРТНЕРИ» всупереч вимогам законодавства передало функцію управління активами АТ «ЗНВКІФ «ЖУРЖІЙ ВЕНЧУРС», щодо відчуження майнових прав на об`єкт будівництва, які перебували в активах КІФ третій особі - ТОВ «СМАЙЛ КОНСТРАКШН», що свідчить про обґрунтованість висновків Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, викладених в акті про вчинення порушення профільного законодавства від 05.09.2024 (вих.№14/14/418/СОЗ від 05.09.2024), та, як наслідок, про наявність правових підстав для застосування заходів впливу контрольного характеру до позивача згідно оскаржуваної постанови від 17.10.2024 (вих. №14/14/652/С03 від 24.10.2024).
Щодо посилань позивача, що ТОВ «СМАЙЛ КОНСТРАКШН» не передавались жодні права на управління майном АТ «ЗНВКІФ «ЖУРЖІЙ ВЕНЧУРС», а ТОВ «СМАЙЛ КОНСТРАКШН» виступало виключно виконавцем, який повинен був виконувати конкретні вказівки та розпорядження Товариства, яке управляє активами, то на переконання суду вказане спростоване викладеним аналізом умов договору доручення №21/09-23-1 від 21.09.2023.
При цьому, суд зауважив, що укладення договору доручення з умовами, які передбачають надання повіреному права самостійно приймати рішення щодо активів фонду, фактично передає ключові управлінські функції третій особі, що є порушенням норм Закону України «Про інститути спільного інвестування», Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» Положення № 1414 Про особливості здійснення діяльності з управління активами інституційних інвесторів затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 06.08.2013.
На переконання суду, умови договору доручення від 21.09.2023 №21/09-23-1 розширюють автономію Повіреного до рівня, який несумісний із роллю виконавця, що обмежений інструкціями Довірителя, це суперечить обов`язкам КУА за чинним законодавством України. Умови ліцензії зобов`язують КУА самостійно здійснювати управління активами фонду. Повноваження, надані третій особі, не відповідають законодавчим вимогам, що підтверджує порушення ліцензійних умов позивачем.
Щодо тверджень позивача, що залучення Повіреного для фактичного виконання дій по реалізації активів - майнових прав на нерухоме майно є спільним рішенням Наглядової ради AT "ЖУРЖІЙ ВЕНЧУРС" і ТОВ «КУА «Інвестиційні партнери», суд зазначив, що управління активами є виключною компетенцією КУА. Положення Статуту та організаційно-господарські рішення не можуть суперечити вимогам законодавства та не є підставою для передачі функцій управління активами третім особам.
Щодо посилань позивача на відсутність заборони та обмежень щодо використання механізму продажу та/або купівлі певного активу ІСІ шляхом залучення фактичного виконавця (повіреного) за договором доручення, суд зазначив, що обмеження щодо діяльності КУА під час управління активами ІСІ визначені ч.2 ст.64 «Про інститути спільного інвестування» та розділом V Положення про управління активами, обмежень щодо укладання договору доручення вказані приписи не містять, однак на переконання суду відсутність прямої заборони щодо укладання договору доручення повинна розцінюватись у взаємозв`язку з іншими нормами зобов`язального характеру профільного законодавства та, відповідно, з умовами самого договору.
Щодо посилань позивача на лист бізнес-омбудсмена за вих. № 2891 від 14.10.2024, суд зазначив, що висновки Ради бізнес-омбудсмена носять виключно рекомендаційний характер, а за приписами процесуального закону жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили, крім того, у позові, що розглядається, не ставиться питання про порушення відповідачем процедури прийняття оскаржуваної постанови, вказане і не встановлено судом під час розгляду справи.
З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що постанова Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про застосування заходів впливу контрольного характеру від 17.10.2024 щодо ТОВ "Компанія з управління активами "Інвестиційні партнери" (вихідний №14/14/652/С03 від 24.10.2024), прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; пропорційно, а тому в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інвестиційні партнери» має бути відмовлено повністю.
Натомість Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інвестиційні партнери», вважає вказані висновки суду необґрунтованими та помилковими, оскільки: 
- договір доручення не передбачає права визначати юридичну долю майна КІФ, зі змісту Договору доручення вбачається, що ТОВ «СМАЙЛ КОНСТРАКШН» не наділяється правом визначати юридичну долю активів АТ «ЖУРЖІЙ ВЕНЧУРС» (нерухомого майна), а розпорядження таким майном здійснює саме КІФ, від імені та в інтересах якого діє Товариство, шляхом надання Повіреному чітких та конкурентних вказівок щодо того з ким укладати договори відносного такого майна та на яких умовах (Замовлення);
- повіреним на підставі Договору доручення було вчинено виключно дії, визначені Замовленням Позивача, ТОВ «СМАЙЛ КОНСТРАКШН» не передавались жодні права на управління майном АТ «ЖУРЖІЙ ВЕНЧУРС»;
- договір доручення містить ознаки аутсорсингу, суд першої надав неналежну оцінку вказаним нормам права, вказавши виключно загальну фразу про те, що враховуючи суб`єктивний склад, істотні умови, сферу застосування, договір доручення не можна ототожнювати з аутсорсингом, не обґрунтувавши жодним чином такі твердження. 
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до статті 66 Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» діяльність з управління активами інституційних інвесторів це професійна діяльність учасника ринків капіталу - компанії з управління активами, що провадиться нею за винагороду від свого імені або на підставі відповідного договору з інституційними інвесторами.
Діяльність з управління активами інституційних інвесторів регулюється спеціальним законодавством.
Згідно пункту 1 частини першої статті 1 Закону України «Про інститути спільного інвестування», активи інституту спільного інвестування - сформована за рахунок коштів спільного інвестування сукупність майна, об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості та спеціальних майнових прав на них, корпоративних прав, майнових прав і вимог та інших активів, передбачених законами та нормативно-правовими актами Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.
Згідно з частиною першою статті 14 Закону України «Про інститути спільного інвестування», управління активами корпоративного фонду на підставі відповідного договору здійснює компанія з управління активами.
Абзацом першим частини шостої статті 63 Закону України «Про інститути спільного інвестування» передбачено, що у відносинах з третіми особами компанія з управління активами корпоративного фонду повинна діяти від імені та в інтересах такого фонду на підставі договору про управління активами.
Відповідно до пункту 13 частини другої статті 64 Закону України «Про інститути спільного інвестування», компанія з управління активами під час провадження діяльності з управління активами інституту спільного інвестування не має права: укладати від імені інституту спільного інвестування договори, які за своїм характером можуть бути укладені лише від імені компанії з управління активами.
Частиною першою статті 66 Закону України «Про інститути спільного інвестування», передбачено, що діяльність з управління активами інституту спільного інвестування провадиться компанією з управління активами на підставі ліцензії, що видається Комісією в порядку, встановленому законодавством.
Частиною двадцять п`ятою статті 71 Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки», встановлено, що професійний учасник ринків капіталу та організованих товарних ринків не має права передавати ліцензію на провадження відповідного виду діяльності на ринках капіталу та організованих товарних ринках третім особам.
Рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку 06.08.2013 № 1414 затверджено Положення про особливості здійснення діяльності з управління активами інституційних інвесторів (діяльності з управління активами), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 серпня 2013 р. за № 1486/24018 (положення №1414).
Інвестиційна політика інституційного інвестора - система заходів, планування, програм, спрямованих на формування та здійснення управління інвестиційним портфелем інституційних інвесторів відповідно до основних напрямів інвестиційної діяльності інституційних інвесторів, визначених інвестиційною декларацією (пункт 2 Розділу І Положення №1414).
Пунктом 1 Розділу ІІІ Положення №1414, встановлено, особа, яка здійснює управління активами інституційних інвесторів (діяльність з управління активами), виконує такі функції: 1) аналізує активи, що належать інституційному інвестору та знаходяться в її управлінні, та активи, у які планується здійснити інвестування; 2) здійснює моніторинг вартості активів, що належать інституційному інвестору та знаходяться в її управлінні; 3) проводить розрахунок ризиків при здійсненні інвестування активів, що належать інституційному інвестору та знаходяться в її управлінні; 4) здійснює розрахунок дохідності та ризикованості інвестиційного портфеля інституційного інвестора; 5) складає та надає до Комісії звітність та іншу інформацію відповідно до законодавства; 6) забезпечує режим конфіденційності щодо планування інвестиційної діяльності інституційного інвестора; 7) забезпечує розкриття інформації відповідно до законодавства.
Відповідно до підпунктів 1 та 2 пункту 1 Розділу IV Положення №1414, КУА або особа, яка здійснює діяльність з управління активами інституційних інвесторів (діяльність з управління активами), повинна виконувати щодо активів інституційного інвестора, які перебувають в її управлінні, такі обов`язки: управляти активами інституційного інвестора відповідно до вимог законодавства; діяти в інтересах інституційного інвестора (формувати інвестиційний портфель відповідно до інвестиційної декларації з метою отримання максимального доходу при мінімально можливих ризиках з урахуванням умов, зазначених у договорі про управління активами, кон`юнктури ринку цінних паперів, ризику вибору контрагента та інших факторів ризику).
Рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку 21 травня 2024 року № 627 затверджено Порядок фіксації факту вчинення порушення профільного законодавства та розгляду справ про порушення профільного законодавства в умовах воєнного стану (далі - Порядок).
Згідно з пунктом 45 Порядку, при визначенні заходів впливу контрольного характеру, які підлягають застосуванню за наслідками встановлення вчинення порушення профільного законодавства, уповноважений (уповноважені) на розгляд справ зобов`язаний (зобов`язані) взяти до уваги такі обставини: 1) тяжкість і тривалість порушення; 2) фінансовий стан порушника та прогнозовані наслідки для його фінансового стану, спричинені застосуванням до такого порушника фінансових санкцій (штрафів) за порушення профільного законодавства; 3) вигода (отриманий прибуток або збитки, яких вдалося уникнути), одержана порушником внаслідок вчинення порушення (якщо сума вигоди може бути визначена); 4) збитки третіх осіб, спричинені внаслідок вчинення порушення, якщо сума таких збитків може бути визначена; 5) інші порушення профільного законодавства, вчинені порушником протягом останніх 10 років, що передують дню винесення відповідної постанови; 6) умисність або необережність вчинення порушення; 7) співпраця порушника з НКЦПФР; 8) заходи, вжиті порушником з метою запобігання повторному вчиненню порушення; 9) наслідки вчинення порушення для фінансової системи та/або системи організованих товарних ринків, зокрема виникнення системних ризиків для функціонування ринків капіталу внаслідок вчиненого порушення; 10) обставини, що відповідно до закону обтяжують відповідальність; 11) обставини, що пом`якшують відповідальність; 12) інші обставини, що мають значення для об`єктивного визначення заходів впливу контрольного характеру.
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інвестиційні партнери» (КУА) та Акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЖУРЖІЙ ВЕНЧУРС» (Фонд) укладено договір від 26 жовтня 2021 року №26/10-2021/1 про управління активами корпоративного інвестиційного фонду, за умовами якого Фонд з метою проведення діяльності зі спільного інвестування доручає, а Компанія з управління активами за винагороду приймає на себе зобов`язання щодо надання послуг з управління активами Фонду від імені, в інтересах і за рахунок Фонду, відповідно до умов та протягом дії цього Договору та у відповідності до чинного законодавства України.
За умовами вказаного договору, Компанія з управління активами зобов`язана, зокрема діяти в інтересах Фонду (формувати інвестиційний портфель відповідно до інвестиційної декларації з метою отримання максимального доходу при мінімально можливих ризиках з урахування умов, зазначених у договорі, кон`юнктури ринків капіталу, ризику вибору контрагента та інших факторів ризику) у відповідності до Регламенту Фонду, Інвестиційної декларації Фонду, рішень Наглядової ради Фонду та чинного законодавства України.
Компанія з управління активами під час провадження нею діяльності з управління активами Фонду не має права: набувати за рахунок активів Фонду майно та цінні папери тих видів, що не передбачені інвестиційною декларацією Фонду; здійснювати за власні кошти операції з активами Фонду; безоплатно відчужувати активи Фонду; брати позику або кредит, що підлягає поверненню за рахунок активів Фонду, в обсязі більше ніж 10 відсотків вартості чистих активів інституту спільного інвестування на строк понад три місяці з іншою метою, ніж використання цих коштів для викупу цінних паперів Фонду.
21 вересня 2023 року між Акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЖУРЖІЙ ВЕНЧУРС» (Довіритель/Ініціатор), від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі Договору №26/10-2021/1 про управління активами корпоративного інвестиційного фонду від 26 жовтня 2021 року, діє Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інвестиційні Партнери», що має ліцензію Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку на здійснення професійної діяльності на ринках капіталу - діяльності з управління активами інституційних інвесторів (діяльність з управління активами) серії АЕ №294702 від 14.02.2015, з однієї сторони, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Смайл Констракшн» (Повірений), з другої сторони, укладено Договір доручення №21/09-23-1, за умовами якого передбачено наступне.
« 2.1.За цим Договором Довіритель доручає, а Повірений або Уповноважена особа від Повіреного зобов`язується від імені, в інтересах та за рахунок Довірителя здійснити наступні юридичні дії (надати Послуги):
2.1.1.укладати будь-які Попередні договори стосовно будь-якого Нерухомого майна, власником якого є Довіритель на умовах, визначених за власним розсудом Повіреного з урахуванням істотних умов (предмет, ціна, строк дії) таких договорів;
2.1.2.здійснювати підготовку в укладенні Довірителем Основних договорів або укладати Основні договори купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно, власником якого є Довіритель на умовах, визначених за власним розсудом Повіреного з урахуванням істотних умов (предмет, ціна, строк дії) таких договорів.
Здійснення Повіреним або Уповноваженою особою від Повіреного підготовки в укладенні Довірителем Основних договорів полягає в підготовці проектів таких договорів, в отриманні необхідних документів для укладання договорів, попередньому узгодженню з Продавцем або Покупцем дати, часу і місця укладання договорів та повідомлення Довірителя про дату, час і місце укладання договорів у Звіті Повіреного.»
«…3.3. Повірений зобов`язується:
3.3.1.в ході виконання доручення вчинити дії, передбачені п. 2.1 Договору, та діючи в інтересах Довірителя, домагатися найкращого виконання Замовлень Довірителя, враховуючи умови, зазначені в Замовленні, кон`юнктуру ринку нерухомості, ризик вибору контрагентів та інші фактори ризику;
3.3.2.не пізніше ніж за один день до моменту укладання Довірителем Основних договорів скласти Звіт Повіреного та надати його Довірителю разом з оригіналами документів, укладених Повіреним від імені Довірителя на виконання умов Договору.
У разі не укладення Довірителем Основних договорів звіт надається Довірителю протягом 15 робочих днів з дати закінчення строку дії Попереднього договору;
3.3.3.протягом одного робочого дня з моменту укладення Основного договору Повіреним надати Довірителю Звіт та оригінали документів, укладених на виконання Замовлення та ідентифікацію контрагента (якщо це передбачено законодавством);
3.3.4.забезпечити належний облік коштів Довірителя, отриманих за Договорами на виконання, відособлено від власних коштів;
3.3.5.надати Довірителю інформацію про фактори ризиків, що пов`язані зі здійсненням операцій з Нерухомим майном;
3.3.6.надавати відповіді на письмові запити Довірителя відповідно до Договору;
3.3.7.під час укладання Договорів на виконання, проводити ідентифікацію та верифікацію Орендарів, інших осіб з метою подальшої передачі ідентифікації Довірителю (якщо це передбачено законодавством);
3.3.8.під час виконання дій, передбачених цим Договором, дотримуватися вимог законодавства України, в тому числі законодавства про захист прав споживачів;
3.3.9.точно слідувати вказівкам, що містяться в Замовленні та не відступати від них, за виключенням випадків коли їх порушення або недотримання було здійснено в інтересах Довірителя та сприяло найкращому виконанню його Замовлення, а Повірений при цьому не мав змоги надіслати Довірителю попередній запит або не отримав своєчасно відповідь на свій запит.
3.4.Повірений або Уповноважена особа від Повіреного має право:
3.4.1.встановлювати контакти з Продавцями або Покупцями за допомогою телефонного, поштового, факсимільного, електронного зв`язку, смс-повідомлення, мобільного додатку типу "месенджер" з метою надання Послуг;
3.4.2.проводити інформаційні зустрічі з Продавцями або Покупцями з метою надання інформації, пов`язаної з прийняттям в експлуатацію Об`єкту будівництва та реєстрації права власності на Нерухоме майно;
3.4.3.представляти інтереси Довірителя в будь-яких органах державної влади та місцевого самоврядування, державних, громадських та інших підприємствах, установах, організаціях незалежно від їх підпорядкування і форм власності, банківських установах, органах нотаріату;
3.4.4.на підставі Довіреності, укладати з Продавцями або Покупцями від імені Довірителя договори, передбачені п, 2.1 Договору, та вносити зміни, розривати зазначені договори та/або здійснювати заміну сторони (у разі необхідності);
3.4.5.подавати від імені Товариства будь-які документи, довідки, включаючи заяви (в тому числі Заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, щодо внесення відомостей (змін до них) у відповідні установи, отримувати необхідні документи (в тому числі отримувати Витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно), робити запити у відповідні установи, розписуватись від імені Товариства, засвідчувати вірність копій документів;
3.4.6.отримувати відповідно до умов Договорів на виконання кошти;
3.4.7.вчасно та у повному обсязі отримувати від Довірителя Винагороду Повіреного відповідно до умов Договору та Звіту Повіреного;
3.4.8.надавати державним органам на їх запити інформацію у випадках, якщо таке надання є обов`язковим згідно з чинним законодавством;
3.4.9.відмовитися від цього Договору шляхом направлення письмового повідомлення Довірителю;
3.4.10.користуватися послугами третіх осіб при виконанні умов даного Договору;
3.4.11 передоручати третім особам свої повноваження (за довіреністю) повністю або частково.»
Разом із тим, як вбачається з матеріалів справи, за результатом укладання цього Договору доручення було укладено Попередній договір купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно №29/09-23-1ЖВ від 29.09.2023 року між АТ «ЗНВКІФ «ЖУРЖІЙ ВЕНЧУРС» (надалі КІФ, Продавець), від імені та в інтересах якого на підставі Договору доручення № 21/09-23-1 від 21.09.2023 діє ТОВ «СМАЙЛ КОНСТРАКШН» (надалі Повірений) та ТОВ «ІНЖУР» яке діє від свого імені, в інтересах та за рахунок Пайового інвестиційного фонду «ІнжурБУД» (надалі Покупець).
Відповідно до пункту 1.1.1. Договору № 29/09-23-1ЖВ від 29.09.2023, об`єкт будівництва - Будівництво багатоквартирних житлових будинків з об`єктами соціальної інфраструктури по вул. Київській діл. 1/1 в с. Гатне, Києво-Святошинського району, Київської області.
Також, відповідно до пункту 1.2. Договору № 29/09-23-1ЖВ від 29.09.2023, майнові права на Квартири належать Продавцю, тобто АТ «ЗНВКІФ «ЖУРЖІЙ ВЕНЧУРС», на підставі договору генерального підряду № 3 від 19.01.2018 року.
Відповідно до пункту 4.2. Договору № 29/09-23-1ЖВ від 29.09.2023, кошти перераховані на рахунок ТОВ «СМАЙЛ КОНСТРАКШН», що підтверджується копіями платіжних інструкцій в національній валюті № 4747 від 02.10.2023, № 4753 від 03.10.2023 та № 4754 від 04.10.2023.
Із системного аналізу умов договору доручення №21/09-23-1 вбачається, що ТОВ «СМАЙЛ КОНСТРАКШН» (Повірений) уповноважений на укладання як попередніх, так і основних договорів купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно, власником якого є АТ «ЗНВКІФ «ЖУРЖІЙ ВЕНЧУРС», при цьому, за умовами вказаного договору, укладання таких договорів можливе, у тому числі, і на умовах, визначених за власним розсудом Повіреного. За вказаним договором Повірений не обмежений у визначенні умов договорів купівлі-продажу, внесенні змін до таких договорів та їх розірвання, а також надано право Повіреному передоручати третім особам свої повноваження.
Щодо доводів апелянта про те, що договір доручення не передбачає права визначати юридичну долю майна КІФ, зі змісту Договору доручення вбачається, що ТОВ «СМАЙЛ КОНСТРАКШН» не наділяється правом визначати юридичну долю активів АТ «ЖУРЖІЙ ВЕНЧУРС» (нерухомого майна), а розпорядження таким майном здійснює саме КІФ, від імені та в інтересах якого діє Товариство, колегія суддів звертає увагу на наступне.
Так, майнові права, у тому числі майнові права на нерухоме майно, входять до складу активів інституту спільного інвестування, надання повіреному права власного розсуду щодо визначення умов таких договорів купівлі-продажу, у тому числі укладання і розірвання таких договорів, свідчить про наділення впливом повіреного на такі майнова права на нерухоме майно, таким чином, повірений, за вказаним договором, беззаперечно має вплив на зміну активу довірителя.
Дослідивши умови Положення № 1414 та Договору доручення № 21/09-23-1 від 21.09.2023 колегія суддів дійшла до висновку, що Повіреному фактично надані повноваження, які є аналогічними тим, що повинні виконуватись компанією з управління активами.
Таким чином, умови договору доручення від 21.09.2023 №21/09-23-1 розширюють автономію Повіреного до рівня, який несумісний із роллю виконавця, що обмежений інструкціями Довірителя. Це суперечить обов`язкам КУА за чинним законодавством України. Умови ліцензії зобов`язують КУА самостійно здійснювати управління активами фонду. Повноваження, надані третій особі, не відповідають законодавчим вимогам, що підтверджує порушення ліцензійних умов Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інвестиційні партнери».
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що повіреним на підставі Договору доручення було вчинено виключно дії, визначені Замовленням Позивача, ТОВ «СМАЙЛ КОНСТРАКШН» не передавались жодні права на управління майном АТ «ЖУРЖІЙ ВЕНЧУРС», колегія суддів констатує, що Законом України «Про інститути спільного інвестування», встановлено, що діяльність з управління активами інституту спільного інвестування провадиться компанією з управління активами на підставі ліцензії, що видається Комісією в порядку, встановленому законодавством.
Окрім того, частиною першою статтею 14 Закону України «Про інститути спільного інвестування», встановлено, що управління активами є виключною компетенцією КУА. Будь-які внутрішні корпоративні документи не можуть суперечити цим вимогам, тобто вимоги законодавства мають пріоритет. Навіть якщо договори доручення прямо не заборонені, передача ключових функцій управління активами (укладення договорів, отримання коштів) третій особі є порушенням сутності управління активами в розумінні Закону про ІСІ, у даному випадку Повірений виконував дії, які безпосередньо впливають на активи корпоративного фонду, що порушує вимоги законодавства.
З огляду на викладене, управління активами є виключною компетенцією КУА, положення статуту та організаційно-господарські рішення не можуть суперечити вимогам законодавства та не є підставою для передачі функцій управління активами третім особам.
У контексті аргументів апелянта, що договір доручення містить ознаки аутсорсингу, договір доручення не можна ототожнювати з аутсорсингом колегія суддів апеляційної інстанції враховує наступне.
Відповідно до пункту 13 частини другої статті 64 Закону України «Про інститути спільного інвестування», компанія з управління активами під час провадження діяльності з управління активами інституту спільного інвестування не має права: укладати від імені інституту спільного інвестування договори, які за своїм характером можуть бути укладені лише від імені компанії з управління активами.
Абзацом першим частини двадцять п`ятою статті 71 Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки», встановлено, що професійний учасник ринків капіталу та організованих товарних ринків не має права передавати ліцензію на провадження відповідного виду діяльності на ринках капіталу та організованих товарних ринках третім особам.
У той же час, частиною шостою статті 70 Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки», встановлено професійні учасники ринків капіталу та організованих товарних ринків під час провадження професійної діяльності можуть використовувати аутсорсинг. Професійний учасник ринків капіталу та організованих товарних ринків, який використовує аутсорсинг, несе повну та безумовну відповідальність за дії надавача послуг, що вчиняються таким надавачем послуг на виконання договору про аутсорсинг. Вимоги до використання аутсорсингу встановлюються Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку.
Абзацом другим частини двадцять п`ятою статті 71 Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки», встановлено, що не є передачею ліцензії передача третім особам частини процесів або покладання на третіх осіб частини функцій, що забезпечують діяльність професійного учасника ринків капіталу та організованих товарних ринків на відповідному ринку, здійснена на підставі договору щодо аутсорсингу в порядку, встановленому Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку.
У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки», аутсорсинг - залучення професійним учасником на підставі відповідного договору іншої особи (надавача послуг) до здійснення процесів, надання послуг, виконання робіт, що становлять частину провадження таким професійним учасником професійної діяльності на ринках капіталу та організованих товарних ринках.
Із аналізу Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» вбачається, що розумінні вказаного закону, законодавець наділив аутсорсинг істотними ознаками, а саме: договір укладається між замовником, наприклад, КУА, та аутсорсером; аутсорсер залучається до надання послуг/вчинення робіт, що становлять частину провадження професійної діяльності замовника; аутсорсер забезпечує діяльність замовника; повну та безумовну відповідальність за дії аутсорсер несе замовник.
Відповідно до ст. 1000 ЦК України, за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.
Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного.
Відповідно до ст. 1003 ЦК України, у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.
Разом із тим, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, про те, що відсутність прямої заборони щодо укладання договору доручення повинна розцінюватись у взаємозв`язку з іншими нормами спеціального законодавства та, відповідно, з умовами самого договору.
Водночас, управління активами охоплює будь-які дії, які впливають на склад і вартість активів корпоративного фонду, незалежно від формальної конструкції правочинів. У спірних правовідносинах, передача ключових функцій управління активами (укладення договорів, отримання коштів) третій особі, є порушенням сутності управління активами в розумінні Закону України «Про інститути спільного інвестування». Тож, позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, а спір по суті судом було вирішено з дотриманням норм матеріального права.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують докази, досліджені та перевірені в суді першої інстанції та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всі вимоги законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За правилами статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. ст. 243, 244, 250, 316, 321, 322, 325, 328-331 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інвестиційні партнери» - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 червня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко 

Судді Я.М. Василенко

В.В. Кузьменко

Повний текст постанови складено 14.01.2026.