Справа № 640/35035/21 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хлімоненкової М.В., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:
У листопаді 2021 року до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, в якому позивачка просить суд:
1. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійно фонду України в м. Києві щодо невиплати ОСОБА_1 заборгованості по пенсії за період з 21.09.2016 по день поновлення виплати пенсії.
2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплатити ОСОБА_1 заборгованість по пенсії за період з 21.09.2016 по день поновлення виплати пенсії.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що є громадянкою Вірменії, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та має посвідку на постійне проживання на території України, також має статус внутрішньо переміщеної особи. 
Позивач вказує, що отримує пенсію по втраті годувальника та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві. У зв`язку з проведенням бойових дій та антитерористичної операції в населеному пункті вона була вимушена покинути своє постійне місце проживания та переїхати до міста Києва. Починаючи з 21.09.2016 Позивачу було припинено виплату пенсії територіальними органами Пенсійного фонду України та наразі Відповідачем взято її на облік та вирішується питання щодо поповлення такої виплати.
Позивач зазначає, що листом Відповідача від 25.08.2021 №2600-0202-8/135006 їй було повідомлено, що сума заборгованості за період з моменту припинення виплати пенсії по день її поновлення враховуючи постанову Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 788) буде здійснена після прийняття окремого порядку. 
Позивач вважає, що Постанова КМУ №365 (у редакції, чинній до 30 серпня 2019 року) та Постанова КМУ №637, якими встановлений порядок виплати пенсії за минулий час для внутрішньо переміщених осіб, суперечать положенням статті, 49 Закону № 1058-IV. Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, так само, як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України підзаконними, тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами. Тому неможливо застосувати до спірних правовідносин положення Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем проживання/перебування, затверджених Постановою КМУ №365 (у редакції, чинній до 30 серпня 2019 року), якими регламентовано, що суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. З аналогічних підстав суд не може застосувати до спірних правовідносин положення абзацу двадцятого пункту 1 Постанови №637 (у редакції, чинній з 30 серпня 2015 року), якими визначено, що суми пенсій, які не виплачено за період до місяця відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачуються умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.12.2021 відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
На виконання положень Закону України №2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва наказом ДСА України від 16.09.2024, затвердженого наказом ДСА України від 16.09.2024 №399, дану справу передано на розгляд до0 Одеського окружного адміністративного суду.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Одеського окружного адміністративного суду від 03.04.2025, для розгляду цієї адміністративної справи визначена суддя Хлімоненкова М.В.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14.04.2025 року прийнято до провадження справу №640/35035/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Відповідачем було подано відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позову та зазначає, що адвокат Алоян Г.У. Хомич Г.О. звернувся до Управління із запитом від 16.08.2021 № 1212-08/21 щодо пенсійного забезпечения ОСОБА_1 . Листом Управління від 25.08.2021 № 2600-0202-8/135006, Хомичу 1.О. було надано відповідь на адвокатський запит. 
Відповідач посилається на абзац 20 пункту 1 Постанови КМУ № 637, відповідно до якого суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. 30.08.2019 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України». Виплата заборгованості буде здійснена згідно Порядку виплати пенсій, не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2021 № 1165.
Відповідач вказує на те, що до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві 12.08.2021 № 6220 звернулася гр. ОСОБА_1 із заявою про взяття на облік. Електронна пенсійна справа надійшла 18.08.2021, паперова 09.09.2021. Через відсутність в справі документів які дають право на отримання пенсії, а саме свідоцтв про народження п`ятьох дітей, які дають право на пенсію багатодітної матері, про необхідність надана відповідних документів гр. Алоян було повідомлено листом від 29.09.2021 № 2600-0305-8/155227.
Відповідач звертає увагу, що Управлінням не приймалось рішення про відмову Позивачу у поновлені виплати пенсії. Отже, відсутній спір між громадянкою ОСОБА_1 та Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Кисві, тому адміністративний позов є передчасним.
Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою Вірменії, постійно проживає на території України згідно тимчасової посвідки на постійне проживання Серія НОМЕР_1 від 27.12.2005.
Позивач є внутрішньо переміщеною особою з Луганської області, що підтверджується копією довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 915018665 від 30.08.2016. 
Згідно даних указаної вище довідки заявниця фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно пенсійного посвідчення серія НОМЕР_2 від 16.01.2008 позивачу призначено пенсію довічно.
Відповідно до листа Головного управління ПФУ в Луганській області №1200-0202-8/30767 від 18.08.2021, наданого у відповідь на запит адвоката Хомича І.О., ОСОБА_1 30.08.2016 звернулась до управління Пенсійного фонду України в Кремінському районі Луганської області з заявою щодо переведення виплати пенсії з Бахмутського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області. Після отримання електронної пенсійної справи ОСОБА_1 прийнято на облік з 01.01.2016, як внутрішньо переміщену особу. Згідно витягу з протоколу засідання Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Кремінської районної державної адміністрації Луганської області від 21.09.2016 №12 ОСОБА_1 вирішено соціальні виплати не призначати, у зв`язку з відсутністю за місцем реєстрації. На теперішній час за поновленням виплати пенсії з особистою заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області відділ обслуговування громадян 3 (сервісний центр) не зверталася. За запитом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Управління пенсійного забезпечення відділу перерахунків пенсій № 1 від 16.08.2021 № 2600-0305-9/131400 пенсійну справи ОСОБА_1 надіслано для постановки на облік в м. Києві. На теперішній час, враховуючи зміни в пенсійному законодавстві надати розмір пенсії заявниці можливо тільки після постановки на облік в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві.
Головне управління ПФУ в м. Києві своїм листом №2600-0202-8/135006 від 25.08.2021, наданим у відповідь на запит адвоката Хомича І.О., повідомило, що згідно заяви від 12.08.2021 гр. ОСОБА_1 з 01.09.2021 взято на облік до Головного управління за матеріалами електронної пенсійної справи. Інформація з Управління соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про перебування на обліку в ЄІБДВПО ГР. ОСОБА_1 не надходила. Після отримання макету пенсійної справи та опрацювання заяви про взяття на облік, виплату пенсії буде поновлено.
У листі відповідач зазначив, що відповідно до абзацу 20 пункту 1 Постанови КМУ №637 суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. 30.08.2019 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 788 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України». Однак зазначеною постановою не прийнято окремого порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Кошти, що не виплачені у зв`язку з постановкою на облік до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати та виплачуються на умовах окремого порядку. Після прийняття окремого порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, буде вирішено питання виплати коштів за минулий період з урахуванням ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Вважаючи, що відповідачем вчинено протиправну бездіяльність, яка виразилась у невиплаті ОСОБА_1 заборгованості по пенсії за період з 21.09.2016 по день поновлення виплати пенсії та з метою зобов`язання відповідача таку заборгованість, позивачка звернулась до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи відповідають вони встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України вимогам.
Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. 
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV, прийнятий 09.07.2003 року (далі - Закон №1058-IV).
Відповідно до ст. 1 Закону № 1058 пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Частиною 3 статті 4 Закону №1058-IV визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Положеннями статті 5 вказаного Закону №1058-IV встановлено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, визначених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. 
Виключно цим Законом, визначаються, зокрема порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.
Відповідно до частини 1 статті 47 Закону №1058-IV пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
Підстави для припинення виплати пенсії визначені статтею 49 Закону №1058-IV (в редакції на час виникнення спірних відносин) згідно із якою виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:
1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;
2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;
3) у разі смерті пенсіонера;
4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;
5) в інших випадках, передбачених законом.
Згідно зі статтею 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 № 1207-VII, громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.
Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб".
Витрати на заходи, передбачені цим Законом, здійснюються з Державного бюджету України у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" №1706-VII від 20.10.2014 (далі – Закон №1706-VII) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Відповідно до норм ч.1,2 статті 7 Закону №1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.
За висновком Верховного Суду, викладеним зокрема у постановах від 30.01.2020 у справі № 489/5194/16-а, від 30.09.2021 у справі № 540/4060/20, тощо, - за загальним правилом, право на призначення (перерахунок, поновлення) пенсії мають громадяни України незалежно від місця проживання та іноземці і особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, на умовах та порядку, передбачених законодавством або міждержавними угодами.
У рішеннях Конституційного Суду України (від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009) та Європейського суду з прав людини застосовано підхід, згідно з яким право на пенсію та її одержання не може бути пов`язане з місцем проживання людини. Такий підхід можна поширити не тільки на громадян, що виїхали на постійне місце проживання до інших держав, а й на внутрішньо переміщених осіб, які мають постійне місце проживання на непідконтрольній Уряду України території. Свобода пересування та вільний вибір місця проживання гарантується статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України.
Нормами статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.
Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 05.11.2014 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), установлено, що призначення та продовження виплати довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509. Призначення, відновлення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) (далі - пенсії) внутрішньо переміщеним особам, у тому числі особам, які відмовились відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України “Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб” від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження (далі - внутрішньо переміщені особи), здійснюються територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі відомостей, що містяться в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб. Виплата (продовження виплати) довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення (далі - соціальні виплати) та пенсій, що призначені зазначеним особам, здійснюється через рахунки та мережу установ і пристроїв акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” з можливістю отримання готівкових коштів і проведення безготівкових операцій через мережу установ і пристроїв будь-яких банків тільки на території населених пунктів, де органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.
Суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.
Із листа Головного управління ПФУ в м. Києві №2600-0202-8/135006 від 25.08.2021, судом встановлено, що згідно заяви від 12.08.2021 гр. ОСОБА_1 з 01.09.2021 взято на облік до Головного управління за матеріалами електронної пенсійної справи. В той же час, у листі відповідачем зазначено, що Кабінетом Міністрів України не визначено окремого порядку виплати пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення. Кошти, що не виплачені у зв`язку з постановкою на облік до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати та виплачуються на умовах окремого порядку. Після прийняття окремого порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, буде вирішено питання виплати коштів за минулий період з урахуванням ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відтак, відповідачем по-суті відмовлено у виплаті невиплаченої пенсії, яка буде нарахована після її поновлення, у зв`язку із відсутністю порядку такої виплати.
У постанові від 28.11.2022 у справі №640/11258/20 Верховний Суд зазначив, що положенням абзацу 21 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 передбачено визначення Кабінетом Міністрів України саме порядку виплати внутрішньо переміщеним особам пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення та які обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати. Наведена норма не суперечить Конституції України та законодавству у сфері пенсійного забезпечення, зокрема Закону № 1058-IV, статтею 47 якого прямо передбачено загальне повноваження саме Кабінету Міністрів України визначати порядок виплати пенсій. Це повноваження включає також і визначення окремого (спеціального) порядку виплати внутрішньо переміщеним особам пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення та які обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати. Передумови встановлення окремого правового регулювання порядку виплати пенсій для внутрішньо переміщених осіб мають об`єктивний характер. Спірне положення Постанови Кабінету Міністрів України не містить ознак дискримінації, а навпаки - враховує особливості правового та соціального стану внутрішньо переміщених осіб, яким не було виплачено пенсії, зокрема внаслідок припинення повноважень органів ПФУ на тимчасово непідконтрольній території та має на меті забезпечити фактичне отримання пенсійних виплат.
Втім, суд зауважує, що відмова у виплаті пенсії, невиплаченої до дати поновлення її виплати, яка при цьому обліковується в органі, що здійснює пенсійні виплати, з підстави відсутності порядку виплати таких сум пенсій не може вважатися правомірною, суперечить положенням ст. 46 Конституції України, вимогам Закону № 1058, Закон №1706-VII та порушує право позивач на пенсійне забезпечення.
Суд зазначає, що право позивача на отримання пенсії є беззаперечним і забезпечення цього права становить сутність взятих на себе державою зобов`язань.
Суд не погоджується із твердженням відповідача про передчасний характер спору у зв`язку із тим, що рішення про відмову у поновленні пенсії відповідачем не приймалося. Адже у листі відповідачем викладено відмову у виплаті невиплачених сум пенсій до дати поновлення її виплати, з підстави відсутності порядку такої виплати, та судом в межах цієї справи надається оцінка такій відмові. 
В той же час, суд враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 р. №1165 затверджено Порядок виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території (далі - Порядок № 1165).
Пунктом 1 Порядку №1165 визначено, що пенсійні виплати за минулий період, у тому числі нараховані на виконання рішень суду, що набрали законної сили, проводяться отримувачам за окремою програмою, передбаченою в бюджеті Пенсійного фонду України на відповідну мету, за рахунок коштів державного бюджету України на відповідний рік.
Згідно із п.2 Порядку № 1165 облік сум пенсійних виплат за минулий період ведеться територіальними органами Пенсійного фонду України, в яких особи перебувають на обліку як одержувачі пенсій, в базах даних одержувачів пенсій (електронних пенсійних справах) на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України про відновлення виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), а також про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера з числа внутрішньо переміщених осіб або осіб, які проживали на тимчасово окупованій території України і не були взяті на облік як внутрішньо переміщені особи на контрольованій Україною території (за наявності нарахованих сум, що підлягають виплаті за період до місяця відновлення виплати пенсій або до місяця смерті особи) (далі - рішення), та у cформованому на їх підставі переліку отримувачів виплат за минулий період (далі - перелік отримувачів).
Приписами п.4 Порядку № 1165 передбачено, що пенсійні виплати за минулий період згідно з цим Порядком проводяться щомісяця отримувачам, яких включено до переліку станом на 1 січня відповідного року. На забезпечення пенсійних виплат за минулий період щомісяця спрямовується частина бюджетних призначень, передбачених абзацом другим пункту 1 цього Порядку, відповідно до бюджетного розпису.
Розмір пенсійної виплати за минулий період отримувачам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, визначається в сумі, що відповідає розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому здійснюється пенсійна виплата за минулий період, але не може бути більшим від належної до виплати отримувачу суми, що обліковується в переліку отримувачів.
У разі недостатності бюджетних призначень для забезпечення пенсійної виплати за минулий період у розмірі, передбаченому абзацом другим цього пункту, виплата проводиться в сумі, що визначається пропорційно виділеним на пенсійні виплати за минулий період бюджетним призначенням, але не більшій належної до виплати суми, що обліковується в переліку отримувачів.
Отже, Кабінетом Міністрів України, як вищим органом у системі органів виконавчої влади, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, у Порядку №1165 визначено механізм виплати пенсій за минулий період внутрішньо переміщеним особам, який передбачає щомісячне часткове погашення нарахованої пенсії за минулий період, що проводиться за окремою бюджетною програмою.
Обраний судом спосіб захисту повинен забезпечувати ефективний захист порушених прав позивача та відповідати чинному законодавству.
Враховуючи те, що на дату надання Головним управлінням ПФУ в місті Києві листа №2600-0202-8/135006 від 25.08.2021 (яким відмовлено позивачу у виплаті невиплаченої пенсії, що обліковуються в пенсійному органі) поновлення виплати пенсії позивачу ще не було здійснено, суму невиплаченої пенсії до моменту її поновлення пенсійним органом ще не було визначено, та з 10.11.2021 Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок виплати пенсій, не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території, суд вважає що належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути звернення представника позивача (адвокатський запит) від 16.08.2021 щодо пенсійного забезпечення ОСОБА_1 , з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні.
Відповідно до ч.2 ч.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.1,2 ст.245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.
У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Обраний судом спосіб захисту повинен забезпечувати ефективний захист порушених прав позивача та відповідати чинному законодавству.
Підсумовуючи наведене у сукупності, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту прав позивача у справі, що розглядається є визнання протиправною відмови Головного управління ПФУ у м. Києві, викладеної у листі №2600-0202-8/135006 від 25.08.2021, у виплаті суми невиплаченої пенсії до моменту її поновлення пенсійним органом та зобов`язання відповідача повторно розглянути звернення представника позивача (адвокатський запит) від 16.08.2021 щодо пенсійного забезпечення ОСОБА_1 , з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
З огляду на викладене, оскільки судом прийнято рішення про задоволення вимог позивача, суд вважає за доцільне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого за подання цього позову судового збору у сумі 908 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд

вирішив:
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, викладену у листі №2600-0202-8/135006 від 25.08.2021, у виплаті суми невиплаченої пенсії до моменту її поновлення пенсійним органом.
Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві повторно розглянути звернення представника позивача (адвокатський запит) від 16.08.2021 щодо пенсійного забезпечення ОСОБА_1 , з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві 908 грн. сплаченого судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві, код ЄДРПОУ 42098368, адреса: вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053.

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА