Справа № 686/3174/26
Провадження № 1-кп/686/828/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2026 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 42025242260000098 від 17 грудня 2025 року, про обвинувачення 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Копитинці, Летичівського району, Хмельницької області, українця, громадянина України, одруженого, із середньою освітою, не працюючого, має на утриманні малолітнього сина, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кримінального кодексу України (далі – КК України), 
установив:
08 листопада 2025 року близько 21:30 год., ОСОБА_3 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи при цьому за адресою свого проживання, а саме в приміщенні житлової кімнати квартири АДРЕСА_3 , вступив в словесну суперечку із своїм малолітнім сином ОСОБА_4 .
Тоді ж, під час вказаного конфлікту ОСОБА_3 з метою завдання болю особі, з якою останній перебуває у сімейних відносинах, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи навпроти малолітнього потерпілого, наніс йому один удар ступнею правої ноги в ділянку грудної клітини.
За вказаних обставин ОСОБА_3 умисно завдав малолітньому потерпілому ОСОБА_4 фізичний біль, не спричинивши при цьому тілесних ушкоджень.
Такими діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, тобто умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.
ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, погодився з розглядом обвинувального акта за його відсутності та ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України. 
Вищевказані встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються і іншими учасниками кримінального провадження. 
До обвинувального акта додана письмова згода законного представника малолітнього потерпілого щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згода з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, які містять належні, допустимі, достовірні та достатні докази винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, оцінені відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, в якому обвинувачується ОСОБА_3 , про винуватість останнього в його вчиненні та про відповідність встановлених органом досудового розслідування обставин наявним матеріалам досудового розслідування та формулюванню обвинувачення, визнаного судом доведеним. 
Суд також погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, тобто умисного завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.
Обвинувачений на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність.
Обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря нарколога не перебуває, проте перебуває на спостереженні у лікаря психіатра в Хмельницькому обласному медичному центрі психічного здоров`я». 
Згідно з висновком експерта №56 від 29.01.2026 проведеної судово-психіатричної експертизи, ОСОБА_3 на період інкримінованого йому кримінального правопорушення виявляв шизотиповий розлад, проте він усвідомлював свої дії та міг керувати ними. 
Тому суд визнає його осудним та таким, який підлягає кримінальній відповідальності за вчинене.
При призначенні покарання суд згідно зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання. 
Суд враховує, що ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнав свою вину, є працездатним.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття.
Обставини, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини та особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах. 
Обвинувачений за місцем проживання характеризується посередньо. 
Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 15 січня 2024 року у справі №722/594/22 вказала: виправлення як мета покарання - це той наслідок, якого прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу.
Виправлення засудженого - це ті певні зміни в його особистості, які утримують його в подальшому від вчинення нових злочинів.
З моральної точки зору, виправлення засудженого і є кінцевою метою покарання.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.
Беручи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання та знижують ступінь небезпечності обвинуваченого для суспільства, суд приходить до висновку призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 126 КК України. 
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів.
Суд вважає за необхідне відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілого від кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, покласти на останнього обов`язок проходження програми для кривдників на строк 1 (один) місяць.
На переконання суду таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами. 
Підстав для призначення обвинуваченому альтернативного,суворішого виду покарання, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, зокрема у виді громадських чи виправних робіт, враховуючи характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та положення ст. 65 КК України, немає. 
Кримінальним правопорушенням майнової шкоди не завдано, цивільний позов не заявлявся, запобіжний захід стосовно обвинуваченого під час досудового розслідування не обирався і підстав для його застосування до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 368 - 371, 374 - 376, 381 - 382 КПК України, суд 
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 126 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень). 
На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід, поклавши на нього обов`язок пройти програму для кривдників протягом 1 (одного) місяця.
Контроль за виконанням програми для кривдників покласти на орган пробації за місцем проживання обвинуваченого.
Попередити ОСОБА_3 про те, що за умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених ст. 91-1 КК України, зокрема за умисне ухилення від проходження програми для кривдників, може настати кримінальна відповідальність за ст. 390-1 КК України.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області. 
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. 
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження. 

Суддя ОСОБА_5