"10" лютого 2026 р. Справа № 363/4269/25

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
10 лютого 2026 року м. Вишгород
Суддя Вишгородського районного суду Київської області Шубочкіна Т.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Бучанського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшов адміністративний матеріал за ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Так зі змісту протоколу серії ААБ №683618 від 16.06.2025 року слідує, що 16.06.2025 року о 07 год. 05 хв. на а/д т-1002 + 250м до с. Раківка, водій ОСОБА_1 керував автомобілем "Skoda Octavia", в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія. Результат огляду 0,23% проміле, що підтверджується тестом №608. Водій відсторонений від права керування шляхом евакуації транспортного засобу. Дана подія зафіксована на бодікамеру.
Зазначеними діями водій порушив п. 2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.
Представник особи, яка притягається до відповідальності, адвокат Півень К.В. подав клопотання про закриття провадження у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що прилад "Drager Alcotest 6820" має похибку вимірювання, яка становить 0,04%. Вказує, що при здійснені огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння результат становить 0,23%, що є в межах допустимої похибки. 
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суд зазначає, що порядок оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП встановлено Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,зафіксоване не в автоматичному режимі,затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року за №1395. 
Аналіз об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, вчиненого у формі керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, у поєднанні із вимогами зазначених вище нормативних документів, дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі зазначеної категорії підлягає доведенню:
- факт керування особою транспортним засобом; наявність у особи, яка керувала транспортним засобом ознак алкогольного сп`яніння; пропозиція/вимога пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння; проходження огляду та підтвердження факту алкогольного сп`яніння. Лише при наявності усіх зазначених обставин та доказів, які підтверджують ці обставини, поліцейський може складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАПта вчинене у формі керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Суд ухвалює рішення про притягнення особи до відповідальності у випадку наявності доказів, які доводять кожну із обставин, що в своїй сукупності утворюють об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Пунктом 27 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року за №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Тобто, необхідною умовою притягнення до відповідальності особи за ст. 130 КУпАП є належне оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, що у свою чергу також включає певну та відповідну наявність доказів саме того, що особа керувала транспортним засобом, а не просто у ньому чи біля нього перебувала.
Під час розгляду справи в суді адвокат Півень К.В. проти обставин, викладених в протоколі заперечував, посилаючись на похибку вимірювання приладу "Drager Alcotest 6820".
Відповідно до пункту 7 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Відповідно до клопотання захисника на запит суду надійшли наступні документи:
декларація про відповідність №2/23733900 вимогам Технічного регламенту щодо медичних виробів, зокрема і щодо газоаналізатора Drager Alcotest 6820;
сертифікат перевірки типу газоаналізатора, дата видачі 05.10.2017 чинний до 05.10.2027;
свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 25.02.2025 за №П51 QM 0138 103 25 щодо газоаналізатора для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі "Alcotest 6820", заводський номер ARHL-0168, чинне до 25.02.2026. За результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДМТУ 8950:2019 діапазон вимірювань від 0,00‰ до 0,4 ‰ похибка = ±0,04‰, діапазон вимірювань від 0,4‰ до 5,00‰ похибка = ±10%.
Так, зі змісту протоколу слідує, що 16.06.2025 року о 07 год. 05 хв. на а/д т-1002 + 250м до с. Раківка, водій ОСОБА_1 керував автомобілем "Skoda Octavia", в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія. Результат огляду 0,23% проміле, що підтверджується тестом №608. 
Огляд ОСОБА_1 проводився за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820». Таким чином, з урахуванням похибки ±0,04 ‰, за показника 0,23 ‰, тобто у діапазоні від 0 до 0,4 ‰ реальний рівень алкоголю в крові може бути в діапазоні від 0,19 ‰, (що є менше допустимої норми, що складає 0,2 ‰) до 0,27 ‰.
Відтак результат огляду за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820», що застосовувався для тестування ОСОБА_1 , свідчить про виявлення вмісту алкоголю в крові в межах похибки, заявленої виробником алкотестера, а тому не може бути розцінено судом як перебування у стані алкогольного сп`яніння особи, що притягується до адміністративної відповідальності, що виключає наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Враховуючи вищевикладене, оцінюючи додані до протоколу про адміністративне правопорушення докази, суд дійшов висновку, що по даній справі не підтверджено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушеня, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в алкогольному сп`янінні не знайшов свого підтвердження в ході судового засідання. Аналіз зібраних у справі доказів не підтверджує обставини, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному стосовно цієї особи.
За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 18.07.2019 р. у справі за №216/5226/16-а (2-а/216/33/17), притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі за №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17 (ЄДРСРУ № 82707106).
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Суд зазначає, що вказані та досліджені судом докази у своїй сукупності не доводять поза розумним сумнівом факт наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
В даному випадку суд приходить до висновку, що в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю.
Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 40-1, 130, 247, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Провадження по справі за №363/4269/25 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, відповідно до вимог ст. 247 п. 1 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області на протязі десяти днів.
Суддя Т.В. Шубочкіна