ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" січня 2026 р. справа № 300/8328/25
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Шумея М.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування наказів, 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Територіальго управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області, в якому просить суд: 
- визнати протиправним та скасувати наказ Територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області від 04.11.2025 №03-06/70 «Про звільнення ОСОБА_2 »; 
- визнати протиправним та скасувати наказ Територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області від 03.11.2025 «Про затвердження висновків щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорії «Б» та «В» в територіальному управлінні у 2025 році» в частині висновку (результатів) оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорії «Б» та «В» в територіальному управлінні за 2025 рік позивача ОСОБА_2 ; 
- поновити ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста з організаційного забезпечення діяльності судів та судової статистики Територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області з дня її звільнення; 
- стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області в користь ОСОБА_1 середній заробіток (грошове забезпечення) за час вимушеного прогулу пов`язаного із звільненням з роботи. 
В обґрунтування позовних вимог, ОСОБА_3 вказує, що підставою для її звільнення із посади головного спеціаліста з організаційного забезпечення діяльності судів та судової статистики Територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області, слугувало упереджене ставлення до неї з боку керівника – ОСОБА_4 . Так, негативна оцінка результатів службової діяльності ОСОБА_1 є наслідком необ`єктивного оцінювання роботи держслужбовця керівником, з якою наявний реальний конфлікт в трудових взаємовідносинах, в тому числі і такий який розглядається в суді. Позивач стверджує, що реально виконувала свої функціональні обов`язки, додаткові завдання і доручення керівництва, а також індивідуальну програму професійного розвитку державного службовця. 
Також, відповідачем грубо порушено процедуру оцінювання державних службовців, зокрема п. 7 ст. 44 Закону України «Про державну службу» щодо оскарження державним службовцем висновку, що містить негативні оцінки та право позивача на державну службу згідно ст. 11 Закону України «Про державну службу».
24.11.2025 року суддею Микитюком Р.В. заявлено самовідвід судді від розгляду адміністративної справи №300/8328/25.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.11.2025 року, заяву про самовідвід судді Микитюка Р.В. у справі №300/8328/25 – задоволено.
Згідно з розпорядженням від 25.11.2025 №148 призначено повторний автоматизований розподіл справи №300/8328/25.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.11.2025 року , справу №300/8328/25 передано судді Шумею М.В.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.12.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 
17.12.2025 від Територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечує щодо задоволення позову, оскільки з боку ОСОБА_1 є зафіксовані факти неналежного виконання завдань і ключових показників результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» і «В» на 2025 рік. Також позивачем не виконувались доручення керівника всупереч посадовій інструкції та частково виконано індивідуальну програму. 
Представник відповідача звертає увагу суду на те, що ОСОБА_1 часто порушувала правила етики державного службовця, про що були складені відповідні акти. Також твердження позивача щодо мобінгу зі сторони керівника є предметом розгляду іншої справи у суді за №300/5237/25. 
Таким чином, на думку відповідача, позовні вимоги позивача: не підтверджені доказами; суперечать закону; спрямовані на перегляд законної оцінки службової діяльності; ґрунтуються на припущеннях та суб`єктивній оцінці; не містять фактів порушень процедури чи прав позивача. 
23.12.2025 на адресу суду від представника ОСОБА_1 – Подольського А. надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено що поставлені перед позивачем завдання виконані належно та в повному обсязі, а правила етики державного службовця порушуються не нею, а керівником. Крім того, відповідачем не надано до суду інформацію щодо оцінювання результатів службової діяльності у 2025 році державних службовців категорії «Б», які займають посади начальників та заступників начальників територіальних управлінь ДСА України стосовно ОСОБА_4 . 
Представник позивача вважає, що поданий відповідачем відзив не містить належних спростувань обставин заявленого позову, долучені докази не спростовують обставини викладені у позовній заяві.
02.01.2026 від відповідача на адресу суду надійшло заперечення на відповідь на відзив, яке в подальшому доповнено 19.01.2026. Представник ТУ ДСА в Івано-Франківській області зазначає, що позивач у своїй відповіді на відзив здебільшого висловлює незгоду з оцінкою, не надаючи доказів виконання завдань на вищий бал, а її доводи ґрунтуються на суб`єктивному трактуванні подій та намаганні перекласти відповідальність за власні професійні недоліки на керівництво. Також відповідач вважає, що недобросовісне відношення ОСОБА_1 до своєї роботи і , зокрема, неналежне складання статистичної звітності за звітний період призвело до наслідків при щорічному оцінюванні начальника Управління ДСА України в Івано Франківській області Рибак О.І.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення її учасників (у письмовому провадженні), дослідивши письмові докази, зазначає наступне. 
Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується сторонами, ОСОБА_1 працювала на посаді головного спеціаліста з організаційного забезпечення діяльності судів та судової статистики Територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області. 
В грудні 2024 року визначені позивачем 4 завдання і ключові показники результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» і «В» на 2025 рік були затверджені керівником. 
Позивачем разом із службою управління персоналом відповідача було складено відповідну індивідуальну програму. 
Наказом від 17.10.2025 №03-06/64 про визначення результатів виконання завдань державних службовців, які займають посади державної служби категорії «Б» і «В» територіального управління було вирішено провести в жовтні-грудні 2025 року оцінювання результатів службової діяльності державних службовців категорії «Б» і «В», які підлягають оцінюванню на підставі завдань та ключових показників результативності, ефективності та якості службової діяльності за відповідний період роботи 2025 року. Відповідно усіх державних службовців було ознайомлено зі змістом даного наказу.
23.10.2025 службою управління персоналом було запропоновано державним службовцям подати до 27.10.2025 безпосередньому керівнику письмовий звіт та заповнену форму (в електронному вигляді) щодо результатів виконання завдань державним службовцем. Крім цього, було звернено увагу на виконання індивідуальної програми в частині підтвердження набуття протягом поточного календарного року не менше одного кредиту(ЄКТС). 
31.10.2025 згідно наказу від 17.10.2025 №03-06/64 безпосереднім керівником за участі представника служби управління персоналом було проведено співбесіди з державним службовцями територіального управління (втому числі і з ОСОБА_1 ). Наказом територіального управління від 03.11.2025 №03-06/69 затверджено висновки щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців категорії «Б» і «В», які займають посади державної служби в територіальному управлінні у 2025 року. Зі змістом даного наказу під розпис позивача ознайомлено 03.11.2025. 
Згідно наказу від 04.11.2025 №03-06/70, ОСОБА_1 звільнено 05.11.2025 із займаної посади (головного спеціаліста з організаційного забезпечення діяльності судів та судової статистики) у зв`язку з отриманням негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності. Зі змістом даного наказу її ознайомлено 04.11.2025.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, регулює Закон України від 10.12.2015 року №889-VIII «Про державну службу». 
Згідно з частиною другою статті 5 Закону № 889-VIII відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. 
Основні обов`язки державного службовця закріплені у статті 8 Закону України "Про державну службу". підставі, 
Відповідно до частини першої вказаної статті державний службовець зобов`язаний: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на в межах повноважень га у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України; 5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби (у разі укладення); 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом. 
Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах, та контракті про проходження державної служби (у разі укладення). 
Відповідно до частин 1-6 статті 44 Закону України «Про державну службу» результати службової діяльності державних службовців щороку підлягають оцінюванню для визначення якості виконання поставлених завдань, а також з метою прийняття рішення щодо преміювання, планування їхньої кар`єри.
Оцінювання результатів службової діяльності проводиться на підставі показників результативності, ефективності та якості, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції, виконання індивідуальної програми професійного розвитку, а також показників, визначених у контракті про проходження державної служби (у разі укладення). 
Оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", здійснюється безпосереднім керівником державного службовця та керівником самостійного структурного підрозділу. Оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорії "А", здійснюється суб`єктом призначення. 
Державного службовця ознайомлюють з результатами оцінювання його службової діяльності під підпис протягом трьох календарних днів після проведення оцінювання. Висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення.
За результатами оцінювання службової діяльності державного службовця йому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка з її обґрунтуванням. 
У разі отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності такий державний службовець звільняється із служби відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 цього Закону та з ним розривається контракт про проходження державної служби (у разі укладення). 
Згідно ч.7 ст.44 Закону №889-VIII висновок, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання службової діяльності, може бути оскаржений державним службовцем у порядку, визначеному статтею 11 цього Закону. 
За змістом ч.11 ст.44 Закону №889-VIII, порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців затверджується Кабінетом Міністрів України. 
Безпосередньо процедуру проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців визначає Порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.08.2017 року №640 (далі Порядок №640). 
За п.4 Порядку №640 учасниками оцінювання є: державний службовець; безпосередній керівник державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В»; керівник самостійного структурного підрозділу (у разі наявності), в якому працює державний службовець, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В»; суб`єкт призначення; служба управління персоналом. 
Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку №640, метою оцінювання є визначення якості виконання державним службовцем поставлених завдань, а також прийняття рішення щодо його преміювання, планування службової кар`єри. 
Оцінювання проводиться з дотриманням принципів об`єктивності, достовірності, доступності та прозорості, взаємодії та поваги до гідності державного службовця. 
За правилами п.7 Порядку №640, оцінювання проводиться на підставі ключових показників, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним загальних правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції. 
Пункт 9 Порядку №640 передбачає, що оцінювання проводиться поетапно: визначення завдань і ключових показників; визначення результатів виконання завдань; затвердження висновку (крім випадків, коли жодне із визначених завдань не підлягає оцінюванню). 
Положеннями п.10 Порядку №640 встановлено, що визначення завдань і ключових показників для державного службовця здійснюється з урахуванням його основних посадових обов`язків. Завдання і ключові показники повинні зосереджуватись на досягненні завдань, установлених для відповідного державного органу, та відображати кінцевий результат, на досягнення якого спрямована службова діяльність державного службовця, вимірюватися в кількісному та/або якісному вираженні. Завдання і ключові показники, визначені для державних службовців у державному органі, не можуть дублюватися, крім завдань і ключових показників, визначених для державних службовців, посадові обов`язки яких збігаються. 
Для державного службовця визначається від двох до п`яти завдань. 
Строк виконання завдання повинен бути реальним для досягнення необхідного результату та визначатися з урахуванням строку прийняття наказу (розпорядження) про визначення результатів виконання завдань відповідно до пункту 13 цього Порядку. 
Приписи п.12 Порядку №640 передбачають, що завдання і ключові показники для державного службовця на наступний рік визначаються у грудні року, що передує звітному. 
Пункт 16 Порядку №640 визначає, що висновок затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення у грудні звітного року. 
Служба управління персоналом державного органу, в якому працює державний службовець, ознайомлює відповідного державного службовця із затвердженим висновком у порядку, визначеному Законом України Про державну службу. 
Відповідно до п.36 Порядку №640, у разі виконання державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії Б або В, обов`язків за іншою посадою державної служби (за наявності розпорядчого акта про покладення виконання обов`язків або за розподілом обов`язків) визначення результатів виконання завдань здійснюється з урахуванням положень пункту 8 цього Порядку керівником вищого рівня по відношенню до посади державної служби, яку він займає.
Згідно положень п.40-1 Порядку №640 служба управління персоналом узагальнює результати виконання завдань державними службовцями. 
Якщо за підсумками визначення результатів виконання завдань державному службовцю виставлена негативна оцінка, служба управління персоналом інформує про це суб`єкта призначення та передає йому матеріали оцінювання такого державного службовця (завдання і ключові показники, письмовий звіт (у разі подання), заповнену форму щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії Б або В, за відповідний рік згідно з додатком 9, зауваження державного службовця щодо оцінювання результатів його службової діяльності (у разі подання). 
За приписами п.41 Порядку №640, висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій Б і В, в якому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка, за формою згідно з додатком 6 затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення. 
У разі коли жодне із завдань державного службовця, який займає посаду державної служби категорії Б або В, не підлягає оцінюванню, а також у випадку, передбаченому абзацом четвертим пункту 40-1 цього Порядку, висновок не затверджується. У такому разі процедура оцінювання результатів службової діяльності відповідного державного службовця припиняється. Відповідні відомості зазначаються в особовій картці такого державного службовця. 
Пунктами 47, 49 Порядку №640 передбачено, що у разі отримання державним службовцем негативної оцінки відповідний висновок може бути оскаржений таким державним службовцем. Висновок скасовується суб`єктом призначення або судом у частині оцінювання результатів службової діяльності конкретного державного службовця. Зазначений висновок не підлягає скасуванню, якщо допущені процедурні порушення, які не впливають на результати оцінювання. 
У додатку 5 до Порядку №640 описані наступні Критерії визначення балів:
- «не підлягає оцінюванню» - завдання не могло бути виконано через обставини, які об`єктивно унеможливили його виконання і щодо яких державний службовець не міг впливати чи пропонувати інший спосіб виконання завдання, зокрема тимчасова непрацездатність, відсторонення від виконання посадових обов`язків (повноважень);
- бал « 0» - завдання не виконано або під час його виконання порушено вимоги законодавства у сфері запобігання корупції;
- бал « 1» - завдання виконано частково, результати не можуть бути використані через необхідність суттєвого доопрацювання, до виконання завдання державний службовець підійшов формально, чим нівелював практичну цінність отриманого результату, або завдання виконане з демонстрацією неспроможності одночасного забезпечення на належному рівні і своєчасного виконання посадових обов`язків, або під час виконання такого завдання порушено вимоги правил етичної поведінки, або процес досягнення результату чи сам результат мав негативний відгук з боку користувачів, споживачів, співвиконавців, керівництва тощо;
- бал « 2» - завдання виконано, але з порушенням строку виконання та/або із залученням до виконання завдання інших осіб (під час виконання роботи державний службовець потребував надання зразків документів, допомоги у виробленні алгоритму роботи, аналізі нормативно-правових актів, суттєвому коригуванні проектів документів, проявляв низьку самостійність, недостатність знань нормативно-правових актів, вимог до підготовки службових документів, потребував нагадувань і високої міри контролю з боку керівника тощо);
- бал « 3» - завдання виконано своєчасно, результат якого повною мірою можна використати в роботі. Робота проводилась ефективно з дотриманням правил етичної поведінки;
- бал « 4» -завдання виконано своєчасно (завчасно), результат високої якості, його досягнуто з високим ступенем самостійності (за необхідності командної роботи), ініціативності, робота проводилась ефективно, з дотриманням правил етичної поведінки. Під час виконання завдання державним службовцем вносилися пропозиції щодо інших документів, процесів, процедур, заходів або їх удосконалення. Пройдено професійне навчання відповідно до індивідуальної програми підвищення рівня професійної компетентності/індивідуальної програми професійного розвитку, за результатами якого нараховано не менше ніж 0,4 кредиту Європейської кредитної трансферно-накопичувальної системи (ЄКТС).
Отже, за результатами оцінювання службової діяльності державного службовця йому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка з її обґрунтуванням. 
Так, як вбачається із «Завдання і ключові показники результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» і «В» на 2025 рік», що затверджені начальником ТУ ДСА в Івано-Франківській області Рибак О.І., Подольській М.Ю. були визначені наступні завдання: 
1. Здійснення збору, зведення, аналізу та опрацювання даних статистичної звітності судів до ДСА України про стан здійснення правосуддя; 
2. Вивчення статистичних даних судів щодо стану здійснення правосуддя, що характеризують результати судової діяльності; 
3. Здійснення контролю стану діловодства в місцевих загальних судах; 
4. Організація роботи місцевих загальних судів з питань первинного обліку справ і матеріалів та питань судової статистики. 
Згідно із результатами виконання завдань державним службовцем ОСОБА_1 , їй проставлено наступні бали: 
за завдання 1 – 3 бали (виконувалось не в повному обсязі); 
за завдання 2 – 2 бали (виконувалось частково з порушенням строку виконання із залученням до виконання завдання інших працівників; державний службовець потребував суттєвого корегування проектів документів); 
за завдання 3 – 2 бали (виконувалось неякісно, проявлено низьку самостійність; державний службовець потребував нагадувань і високої міри контролю з боку керівництва); 
за завдання 4 – 2 бали (виконувалось недобросовісно, проявлено недостатність знань нормативно-правових актів, вимог до підготовки службових документів. 
Порушені правила етики державного службовця. Державним службовцем неналежно виконувались посадові обов`язки. Частково виконано індивідуальну програму професійного розвитку.
Завдання 1 ставило за мету здійснення збору, зведення, аналізу та опрацювання даних статистичної звітності судів до ДСА України про стан здійснення правосуддя. За результатами навчального семінару проведеного позивачем 03.01.2025 з приводу здачі звітності місцевими загальними судами за 2024 рік (питання практичного застосування статистичних показників, а також віднесення окремих категорій справ до відповідних розділів форм) мали місце скарги відповідальних осіб щодо некомпетентності позивача. Завдання 2 стосувалось вивчення статистичні дані судів щодо стану здійснення правосуддя, що характеризують результати судової діяльності здійснення збору, зведення, аналізу та опрацювання даних статистичної звітності судів до ДСА України про стан здійснення правосуддя. На виконання листа ДСА України №15-24315/24 від 12.12.2024, необхідно було підготувати узагальнений аналіз обліково-статистичної роботи в місцевих загальних судах до 27.01.2025. Даний аналіз позивач підготувала з грубими помилками (невідповідність дат, номерів листів; побудова речення без логічного завершення, і.т.д.). В результаті чого, виконання даного контролю було передано виконати іншому працівнику. Через недбалі дії позивача термін виконання контролю було порушено, і відповідно узагальнений аналіз надіслано 31.01.2025. 
Завдання 3 передбачало здійснення контролю стану діловодства в місцевих загальних судах. Відповідно до наказу територіального управління від 31.12.2024 №03-08/50 було затверджено план роботи територіального управління на 2025 рік, який передбачав вивчення організації роботи місцевих загальних судів та надання методичної допомоги у роботі суду з питань, що відносяться до компетенції відповідних керівників структурних підрозділів втому числі і позивача. 
На виконання даного плану, були винесенні відповідні накази територіального управління :
- від 28.04.2025 №03-08/10 вивчення стану організації діяльності Івано Франківського міського суду;
- від 07.05.2025 №03-08/12 вивчення стану організації діяльності Городенківського районного суду;
- від 14.05.2025 №03-08/14 вивчення стану організації діяльності Тлумацького районного суду.
Для проведення даних перевірок був затверджений відповідний план, який охоплював ряд питань, що стосувались роботи ОСОБА_1 : 
1) стан ведення діловодства та архіву; 
2) особливості звернення до примусового виконання судових рішень у кримінальних провадженнях щодо військових кримінальних правопорушень; 
3) підстави та причини здійснення повторного автоматизованого розподілу судових справ, здійснення заміни присяжних; 
4) електронні виконавчі документи. 
За результатами проведених перевірок позивачем складено відповідні довідки. З отриманих довідок відомо, що більшість питань охоплено не в повному обсязі, внесені здебільшого не коректні дані, а питання плану під № 4 (електронні виконавчі листи) взагалі не висвітлене. При цьому, ОСОБА_1 , на нараді з керівниками апаратів відповідних судів, не заперечила свого недопрацювання.
Завдання 4 охоплювало організацію роботи місцевих загальних судів з питань первинного обліку справ і матеріалів та питань судової статистики. Позивачем не надавались належні методичні рекомендації щодо повноти та достовірності введення місцевими судами даних до автоматизованої системи документообігу. Також не надано відповідний аналіз якості звітів місцевих загальних судів.
Враховуючи обґрунтування оцінки у співставленні зі звітом щодо результатів оцінювання службової діяльності ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що відповідач дотримався процедури оцінювання результатів службової діяльності позивача та правомірно прийшов висновку про звільнення позивача з посади, у зв`язку з отриманням державним службовцем результатами оцінювання службової діяльності, відповідно до пункту 3 частини негативної оцінки за першої статті 87 Закону України «Про державну службу». 
Щодо виставлення відповідачем балів за виконанні/частково виконанні завдання, суд бере до уваги, що Верховний Суд неодноразово, зокрема у постановах від 17.11.2021 у справі № 320/425/21 та від 14.07.2022 у справі №440/99/21, висловлював позицію щодо меж свободи розсуду керівника у процедурі оцінювання результатів службової діяльності, яка полягає у тому, що суд не може втручатися у дискреційні повноваження відповідача в частині надання оцінки виставлених суб`єктом оцінювання балів і перебирати на себе дискреційні повноваження суб`єкта оцінювання щодо застосування критеріїв виставлення балів та обґрунтування виставленої оцінки, оскільки судом надається виключно юридична оцінка відповідності проведеної процедури оцінювання та її результатів вимогам Порядку. Отже, суд не може на власний розсуд визначати бали, які мав отримати державний службовець за виконання того чи іншого завдання, а також наводити власне обґрунтування виставленим балам. 
Водночас адміністративний суд, відповідно до положень частини другої статті 2 КАС України, повинен перевірити та надати юридичну оцінку відповідності принципам проведеної адміністративної процедури щодо оцінювання та результатів оцінювання з критеріями оцінювання. 
Таким чином, не заперечуючи наявності у суб`єкта оцінювання дискреційних повноважень щодо застосування критеріїв виставлення балів та обґрунтування виставленої оцінки, суд зазначає, що така дискреція не може бути свавільною, а повинна ґрунтуватися на приписах закону. 
Так, загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їхня обґрунтованість і вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. 
Отже, результати виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», за відповідний рік, повинні містити належні та достатні обґрунтування, які б дозволяли встановити фактичні підстави виставлення того чи іншого балу державному службовцю, а не формальне цитування критеріїв виставлення балів. 
Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 26.01.2023 у справі №140/318/21 та підтримана у постанові Верховного Суду від 18.05.2023 у справі №360/5292/19. 
При вирішенні питання про межі судового контролю за прийнятим відповідачем відносно позивача спірним наказом за результатами оцінювання його службової діяльності, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, яким вироблена позиція, за якою за загальним правилом національні суди повинні утриматися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак все ж суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (п.111 рішення від 31.07.2008 року у справі «Дружстевні заложна пріа та інші проти Чеської Республіки» (CASE OF DRUЋSTEVNН ZБLOЋNA PRIA AND OTHERS vs. THE CZECH REPUBLIC); п.156-157, 159 рішення від 21.07.2011 року у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. Проти Кіпру» (CASE OF SIGMA RADIO TELEVISION LTD. vs. CYPRUS); п.44 рішення від 22.11.1995 року у справі «Брайєн проти Об`єднаного Королівства» (CASE OF BRYAN vs. THE UNITED KINGDOM); п.4 рішення Європейської комісії з прав людини щодо прийнятності від 08.03.1994 року у справі «ISKCON та 8 інших проти Об`єднаного Королівства» (ISKCON and 8 Others against the United Kingdom); п.47-56 рішення від 02.12.2010 року у справі «Путтер проти Болгарії» (CASE OF PUTTER vs. BULGARIA). 
Разом з тим, відсутні об`єктивні доводи про процедурні порушення, які впливали на результати оцінювання. 
Суд звертає увагу на те, що вирішуючи спір по суті, має бути враховано, установлена легітимність мети дій відповідача щодо питання оцінювання результатів службової діяльності, яка здійснюється безпосередніми керівниками за їх внутрішнім переконанням відповідно до результатів виконаних завдань. Вмотивованість кожного критерію та його елементів з урахуванням внутрішнього переконання керівника у цілому закон не передбачає, оскільки це є способом прийняття рішення, тобто, способом реалізації владних управлінських функцій. Оцінка критеріїв компетентності, професійності, яка має на меті визначення здатності державного службовця виконувати посадові обов`язки, покладена на керівника установи (безпосереднього керівника та керівника самостійного структурного підрозділу) і ґрунтується на засадах рівноправності та співпричетності у прийнятті рішення. Повноваження керівника стосовно виставлення балів та загальної оцінки службової діяльності і є дискреційними та виключною компетенцією. 
Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 29.03.2018 у справі № 381/4968/16-ц, згідно з якою питання про відповідність чи невідповідність державного службовця обумовленій роботі, оцінку його професійних та ділових якостей дає виключно суб`єкт призначення та не може вирішуватись судом. 
Отже, виходячи зі специфіки роботи ОСОБА_1 надати належну оцінку її діяльності може лише спеціаліст із релевантним досвідом та відповідною кваліфікацією, а враховуючи специфіку ДСА як органу та поставлених перед працівником завдань, суд вважає, що єдиним належним суб`єктом такого оцінювання може бути лише безпосередній керівник позивача, що повною мірою узгоджується із положеннями законодавства та наведеною вище практикою Верховного Суду. 
В основу критеріїв оцінки результатів виконання завдань покладено чіткі очікувані (на початку року) показники досягнення результатів роботи відповідно до стратегічних цілей державної установи та працівника. 
У даному контексті важливим є те, що дії безпосереднього керівника позивача щодо заповнення форми та включення до неї певних висновків шляхом проставляння відповідного балу є проміжним етапом у процедурі оцінювання державних службовців, а висновок щодо результатів оцінювання готується службою управління персоналом на підставі зазначеної форми та затверджується наказом суб`єкта призначення. 
Враховуючи кількість суб`єктів залучених до процесу оцінювання, безпідставно вважати що саме висновки безпосереднього керівника позивача мають вирішальне значення. 
Суб`єкт оцінювання, конкретизував підстави для застосування тієї чи іншої оцінки, навів смислові значення, на обґрунтування свого рішення (які саме завдання не виконано, в чому полягало невиконання, неналежне виконання, неповне виконання, неякісне виконання, в чому вони проявилися тощо). 
Суд звертає увагу, що ознайомлюючись із завданнями та ключовими показниками результативності, позивач не висловлювала своєї незгоди з ними, а також не посилалась на їх некоректність. Більше того, вона не пропонувала внесення змін до завдань у зв`язку із об`єктивною неможливістю виконання окремих завдань. 
Отже, спірні правовідносини свідчать про те, що позивач не забезпечила у межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій за посадою у державному органі. При цьому, суд приходить висновку, що відповідачем обґрунтовано та вмотивовано надано оцінку виконаних позивачем завдань, із посиланням на конкретні фактичні і юридичні підстави. 
Також, варто зазначити, що перевірка належності виконання інших доручень, які передбачені посадовою інструкцією державного службовця, підлягає здійсненню саме його безпосереднім керівником. Трактування працівником цих доручень на власний розсуд не допускається. 
Вказане стосується виконання ОСОБА_1 листа Івано Франківської обласної прокуратури №24-413ВИХ-25 від 16.09.2025 щодо розглянутих кримінальних проваджень та їх залишку на початок 2025 року, утому числі стосовно неповнолітніх, кількості ювенальних суддів у кожному з місцевих судів області та кримінальних проваджень, які вони розглядають станом на 31.08.2025 та листа Державної судової адміністрації України № 15 19904/25 від 07.10.2025 про наявність і списання засобів інформатизації та про використання бюджетних коштів на послуги та засоби інформатизації за 9 місяців 2025 року. 
Щодо дотримання позивачем правил етичної поведінки слід зазначити таке. 
Пунктом 7 Типового порядку № 640 визначено, що оцінювання проводиться на підставі ключових показників, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним загальних правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції. 
Наказом Національного агентства з питань державної служби від 05.08.2016 № 158 затверджено Загальні правила етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування (Загальні правила етичної поведінки). 
Дотримання державними службовцями вимог цих Загальних правил враховується під час проведення щорічного оцінювання їх службової діяльності (пункт 6 розділу І «Загальні положення» Загальних правил етичної поведінки). 
Відповідно до пункту 5 розділу ІІ «Загальні обов`язки державного службовця та посадової особи місцевого самоврядування» Загальних правил етичної поведінки державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування під час виконання своїх посадових обов`язків зобов`язані неухильно дотримуватись загальновизнаних етичних норм поведінки, бути доброзичливими та ввічливими, дотримуватись високої культури спілкування (не допускати використання нецензурної лексики, підвищеної інтонації), з повагою ставитись до прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, об`єднань громадян, інших юридичних осіб, не проявляти свавілля або байдужість до їхніх правомірних дій та вимог. Державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування повинні запобігати виникненню конфліктів у стосунках з громадянами, керівниками, колегами та підлеглими. Державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування мають дбати про авторитет державної служби і служби в органах місцевого самоврядування, а також про позитивну репутацію державних органів та органів місцевого самоврядування, що включає дотримання правил етикету, належного зовнішнього вигляду, забезпечення високої якості роботи, встановленого внутрішнього службового розпорядку (пункт 8 розділу ІІ «Загальні обов`язки державного службовця та посадової особи місцевого самоврядування» Загальних правил етичної поведінки). 
Про порушення ОСОБА_1 правил етики державного службовця свідчать відповідні акти, що долучені відповідачем, а також службові записки працівників територіального управління щодо неприпустимої поведінки позивача. Позивачем факти, наведені у даних документах не спростовано. Посилання на порушення керівником ТУДСА в Івано-Франківській області правил етичної поведінки, не є предметом розгляду даної справи, а тому не може братись судом до уваги. 
Судом взято до уваги, що ОСОБА_1 працювала в територіальному управлінні з 2003 року, тобто досить довгий період часу, заохочувалась відзнаками ДСА України в 2006, 2012, 2015 роках, однак звертає увагу на те, що позивач звільнена за оцінюванням результатів службової діяльності саме за 2025 рік. Тому в даному випадку береться до уваги тільки цей один рік. 
Також, суд вважає за необхідне зазначити, що твердження позивача про упереджене ставлення до неї з боку керівництва є безпідставним, оскільки позивачем не надано достатніх доказів, які б підтверджували необ`єктивне оцінювання. Наявність на розгляді у суді справи про припинення дій, що є мобінгом та порушують право на публічну службу, не може розцінюватись як доказ у даній справі, так як рішення за згаданим позовом на даний час не прийняте. Той факт, що ОСОБА_4 притягувалась до дисциплінарної відповідальності не свідчить про продовження дій, які стали підставою для такого притягнення. 
Водночас, суд погоджується із твердженням відповідача, що внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків, а саме неналежне складання статистичної звітності за звітний період призвело до наслідків при щорічному оцінюванні начальника Управління ДСА України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 . 
Так, згідно з «Результатами виконання завдань» начальником управління ОСОБА_4 за 2025 рік, за виконання завдання № 4 («Статистична звітність...») виставлено бал «2». В обґрунтуванні оцінки чітко зазначено причину: «Завдання виконано, але з порушенням строку». Основними ж завданнями і ключовими показниками результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця ОСОБА_1 було своєчасне здійснення збору, зведення, аналізу та опрацювання даних статистичної звітності судів до ДСВ України про стан здійснення правосуддя за затвердженими формами звітності. Відповідачем доведено, що позивачем поставлені завдання виконувались невчасно, так як містили помилки та розбіжності, що підтверджується доданими скріншотами з автоматизованої системи документообігу суду (КП «Д-3»). 
Щодо неправомірності наказу ТУ ДСА від 04.11.2025 №03-06/70 «Про звільнення ОСОБА_1 », так як позивач не зміг скористатись своїм правом на оскарження даного наказу безпосередньо до керівника, суд зазначає наступне. 
Законом України «Про державну службу» і Порядком № 460 гарантоване державному службовцю право на оскарження результатів оцінювання службової діяльності державного службовця в порядку ст. 11 Закону України «Про державну службу», та у випадку обґрунтованості поданої скарги - на скасування результатів оцінювання (п. 49 - 50 Порядку). 
Згідно ч. 1 і 3 ст. 11 Закону України «Про державну службу» у разі порушення наданих цим Законом прав або виникнення перешкод у реалізації таких прав державний службовець у місячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про це, може подати керівнику державної служби скаргу із зазначенням фактів порушення його прав або перешкод у їх реалізації. У скарзі державний службовець може вимагати від керівника державної служби утворення комісії для перевірки викладених у скарзі фактів. 
Згідно п.3 ч.1 ст.87 Закону України «Про державну службу» підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності. 
Отже, за наведеного правового регулювання проходження державним службовцем оцінювання наявність негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності є безумовною підставою для припинення державної служби (звільнення) державного службовця. 
В свою чергу, законодавство не містить заборони звільняти працівника до моменту подання або розгляду/вирішення його скарги, в тому числі, на негативний висновок щодо оцінювання його діяльності. 
При цьому, ОСОБА_1 цим правом не скористалась, скаргу керівнику вона не подавала.
Відтак, зазначена обставина не може слугувати підставою для задоволення позову. 
Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29). 
У пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи. 
Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, виходячи з тієї обставини, що за результатом оцінювання службової діяльності позивач отримала негативну оцінку, правомірність якої доведена відповідачем, суд вважає, що її звільнення з посади державної служби відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» відбулось правомірно, тому підстави для скасування оспорюваного наказу, поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відсутні. 
Враховуючи викладене, суд висновує, що адміністративний позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає. 
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. 
Оскільки у задоволенні позовних вимог належить відмовити, судові витрати розподілу не підлягають. 
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ВИРІШИВ:
В задоволенні позову відмовити. 

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   Шумей М.В.