ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 січня 2026 р. 	Справа № 440/14475/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: П`янової Я.В. , Бегунца А.О. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.10.2025 (головуючий суддя І інстанції: С.С. Бойко) по справі № 440/14475/24
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Оіл Компані» 
до  Головного управління ДПС у Полтавській області 
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Стандарт Оіл Компані" (далі - позивач) звернулось до суду з позовом, у якому просило:
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Полтавській області про відповідність/невідповідність платника ПДВ критеріям ризиковості платника податку № 45686 від 27.11.2024 про відповідність ТОВ «Стандарт Оіл Компані» критеріям ризиковості платника на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку;
- зобов`язати Головне управління ДПС у Полтавській області виключити ТОВ «Стандарт Оіл Компані» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.
В обґрунтування позову зазначило, що спірне рішення прийнято відповідачем лише на підставі податкової інформації, без надання належної оцінки документам, наданим позивачем в підтвердження реальності господарських операцій, відсутності в його діяльності ризикових ознак та провадження господарської діяльності у відповідності до норм податкового законодавства.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17.10.2025 позов задоволено.
ГУ ДПС у Полтавській області (далі - відповідач), не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, що призвело до помилкового висновку, просило його скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що підставами та передумовами прийняття спірного рішення слугував аналіз відповідачем податкової інформації, наявної в інформаційних системах контролюючого органу.
За наслідками опрацювання податкової інформації, податковий орган встановив, що господарська діяльність ТОВ «Стандарт Оіл Компані» є сумнівною, а отже підприємство відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Надання позивачем додаткових документів не спростовує висновки податкового органу. 
Зауважує, що платником податку не надано документів, які підтверджують транспортування ТМЦ як від постачальників, так і до покупців, платіжні інструкції/банківські виписки за придбані та реалізовані товари. 
Вказує, що судом першої інстанції не враховано висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 14.07.2021 у справі № 160/8623/19.
Як наслідок, відповідачем правомірно прийнято рішення про віднесення ТОВ «Стандарт Оіл Компані» до переліку ризикових платників податків.
Також, вважає безпідставним покладення судом обов`язку на податковий орган виключити ТОВ «Стандарт Оіл Компані» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості, оскільки такі дії є дискреційними повноваженнями відповідача. 
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що основним видом діяльності ТОВ «Стандарт Оіл Компані» є оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
24.02.2023 Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення № 8204 про відповідність ТОВ «Стандарт Оіл Компані» критеріям ризиковості платника податку на підставі п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку.
В якості підстав для прийняття рішення зазначено наступні коди податкової інформації:
- 12 - постачання товарів (послуг) платнику(ам) податку, щодо якого(их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку;
- 13 - придбання товарів (послуг) у платника(ів) податку, щодо якого(их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.
Інформація, за якою встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку: операції з постачання: за період з 01.02.2022 до 31.01.2023, УКТЗЕД 271024194, ЄДРПОУ платника податку, задіяного в ризиковій операції – 42671567; з 01.07.2022 до 31.08.2022, УКТЗЕД 2709009000, ЄДРПОУ платника податку, задіяного в ризиковій операції – 43779768; операції з придбання за період з 01.02.2022 до 30.04.2022, УКТЗЕД 271024194, ЄДРПОУ платника податку, задіяного в ризиковій операції – 44279796.
18.11.2024 ТОВ «Стандарт Оіл Компані» надало податковому органу пояснення та копії документів на підтвердження невідповідності критеріям ризиковості платника податку, зокрема: ліцензію на право оптової торгівлі пальним від 14.10.2022, договори оренди від 01.01.2021 та від 01.01.2024 з актами приймання-передачі приміщень, договір про надання послуг з приймання, зберігання та відпуску нафтопродуктів від 01.07.2022 з додатковою угодою, договір про надання послуг перевезення, укладений з ТОВ «Альфа Груп 77» від 01.06.2022, договір про надання послуг перевезення, укладений з ФОП ОСОБА_1 від 02.01.2023, договір про надання послуг перевезення, укладений з ФОП ОСОБА_2 від 02.01.2023, договір на перевезення вантажу, укладений з ФОП ОСОБА_3 від 02.01.2023, договір на надання транспортних послуг № 27/12-1 від 27.12.2022, договір про транспортно-експедиторські послуги від 27.02.2023, договір перевезення вантажу № 0105 від 01.05.2023, договір про надання транспортних послуг від 17.03.2023 № СОК 7/23, штатні розклади, акт звірки взаємних розрахунків за період: 01.01.2022 – 14.11.2024, рахунки на оплату, акти надання послуг, податкові накладні, платіжні інструкції, акти приймання-передачі нафтопродуктів на зберігання, відомості про інвентаризацію товарів на складі. 
За наслідками розгляду документів, 27.11.2024 комісією Головного управління ДПС у Полтавській області прийнято рішення № 45686 про відповідність ТОВ «Стандарт Оіл Компані» критеріям ризиковості платника податку на підставі п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку.
В якості підстав для прийняття рішення зазначено наступні коди податкової інформації:
- 12 - постачання товарів (послуг) платнику(ам) податку, щодо якого(их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку;
- 13 - придбання товарів (послуг) у платника(ів) податку, щодо якого(их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.
Інформація, за якою встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку: 
операції з постачання: за період з 01.02.2022 до 31.07.2023, УКТЗЕД 2710124194, ЄДРПОУ платника податку, задіяного в ризиковій операції – 42671567; з 28.08.2022 по 31.08.2022, УКТЗЕД 2709009000, ЄДРПОУ платника податку, задіяного в ризиковій операції – 43779768; за період з 28.08.2022 по 31.08.2022, УКТЗЕД 3814009090, ЄДРПОУ платника податку, задіяного в ризиковій операції – 42671567; з 28.08.2022 по 31.08.2022, УКТЗЕД 2707991100, ЄДРПОУ платника податку, задіяного в ризиковій операції – 43772977; з 01.01.2023 по 31.07.2023, УКТЗЕД 2710124512, ЄДРПОУ платника податку, задіяного в ризиковій операції – 41579579; з 01.12.2022 по 31.12.2022, УКТЗЕД 2709009000, ЄДРПОУ платника податку, задіяного в ризиковій операції – 42814298; з 01.12.2022 по 31.07.2023, УКТЗЕД 2710124512, ЄДРПОУ платника податку, задіяного в ризиковій операції – 44613659;
операції з придбання: за період з 28.08.2022 по 18.08.2022, УКТЗЕД 3814009090, ЄДРПОУ платника податку, задіяного в ризиковій операції – 43779768, за період 01.02.2023 по 28.02.2023, УКТЗЕД 2709009000, ЄДРПОУ платника податку, задіяного в ризиковій операції – 41462191, за період з 24.01.2023 по 24.01.2023, УКТЗЕД 2707991100, ЄДРПОУ платника податку, задіяного в ризиковій операції – 42814298, за період з 01.12.2022 по 31.12.2022, УКТЗЕД 2709009000, ЄДРПОУ платника податку, задіяного в ризиковій операції – 41500121.
Також, у графі "Ненадання платником податку копій документів, які можуть свідчити про невідповідність критеріям ризиковості платника податку" зазначено: платником не надано документів, що підтверджують транспортування ТМЦ як від постачальників, так і до покупців, платіжні інструкції (банківські виписки за придбані та реалізовані товари /послуги. ТОВ «Стандарт Оіл Компані» здійснює придбання/реалізацію товарів (робіт, послуг) у/на платників податку, щодо яких прийняті рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.
Вважаючи рішення відповідача від 27.11.2024 протиправним, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з недоведеності відповідачем правомірності прийняття спірного рішення, а тому скасував його зобов`язав відповідача виключити ТОВ «Стандарт Оіл Компані» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
За приписами пункту 201.16 цієї ж статті реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Функціонування Єдиного реєстру податкових накладних (далі за текстом ЄРПН) відбувається в автоматизованому режимі за правилами, визначеними Порядком ведення єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі - Порядок № 1246), а також Порядком електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 (далі - Порядок № 569).
Зокрема, пунктом 12 Порядку № 1246 передбачено, що саме в автоматизованому режимі здійснюється перевірка одержаної від платника податків податкової накладної на предмет наявності підстав для зупинення реєстрації.
Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів визначені Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (далі - Порядок № 1165, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
За визначенням, наведеним у пункті 2 Порядку № 1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.
Відповідно до пункту 5 Порядку № 1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій.
Додатком 1 до Порядку № 1165 установлено наступні Критерії ризиковості платника податку на додану вартість: п. 8. у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування. Довідник кодів податкової інформації, яка є підставою для прийняття рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, визначається ДПС та затверджується відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.
Пунктом 6 Порядку № 1165 передбачено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено та/або подано податкову накладну/розрахунок коригування для реєстрації в Реєстрі, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.
У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
У рішенні зазначається підстава та інформація, за якою встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
У разі відповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку згідно з пунктом 8 додатка 1 у відповідних полях рішення зазначається детальна інформація, за якою встановлено відповідність критеріям ризиковості платника податку, тип операції (придбання/постачання), період здійснення господарської операції, код згідно з УКТЗЕД/ДКПП/умовним кодом товару, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції.
У разі отримання рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку платник податку має право подати на розгляд комісії регіонального рівня інформацію та копії відповідних документів, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом дев`ятим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).
Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути:
договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством;
інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.
За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4).
У рішенні про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (додаток 4) за результатами розгляду інформації та копій документів, надісланих відповідно до абзацу восьмого цього пункту, комісія регіонального рівня у відповідних полях рішення зазначає детальну інформацію, за якою встановлено відповідність критеріям ризиковості платника податку, зазначає/обирає з переліку документ/документи, не наданий/не надані платником податку, який може/які можуть свідчити про невідповідність критеріям ризиковості платника податку.
Комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.
Під час засідання секретарем комісії контролюючого органу ведеться протокол, в якому фіксуються прийняті рішення та надані доручення. (абз. 8 п. 40 Порядку № 1165).
У додатку 4 до Порядку № 1165 зазначено, що рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.
З аналізу наведених норм вбачається, що законодавцем установлена певна послідовність прийняття рішення про відповідність платника податку на додану вартість Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість, а саме: рішенню Комісії щодо відповідності платника податку Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість має передувати складання та направлення таким платником податкової накладної/розрахунку коригування, за наслідками чого здійснюється моніторинг платника податку, податкової накладної/розрахунку коригування.
При цьому встановленню наявності у контролюючих органах податкової інформації, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, яка стала відома контролюючому органу у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, має передувати моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування, поданої для реєстрації.
Виходячи з наведеного, питання відповідності підприємства Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість має розглядатись Комісією регіонального рівня за наслідками подання товариством для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування та моніторингу платника податку і податкової накладної/розрахунку коригування, що направлена для реєстрації. При цьому моніторинг проводиться в автоматизованому порядку.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 23.06.2022 у справі № 640/6130/20, від 14.05.2025 у справі № 260/3479/24.
Судом інстанції встановлено, що підставою прийняття первинного рішення про відповідність ТОВ «Стандарт Оіл Компані» критеріям ризиковості платника податку слугувала податкова інформація, отримана з баз даних ДПС України.
В якості підстав для прийняття рішення зазначено наступні коди податкової інформації:
- 12 - постачання товарів (послуг) платнику(ам) податку, щодо якого(их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку;
- 13 - придбання товарів (послуг) у платника(ів) податку, щодо якого(их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.
Водночас, у рішенні податковим органом не зазначено, яка саме операція та по якій податковій накладній/розрахунку коригування була предметом дослідження та віднесена ним до ризикової.
За наслідками опрацювання поданих ТОВ «Стандарт Оіл Компані» документів на підтвердження невідповідності платника податків критеріям ризикових, комісія ГУ ДПС у Полтавській області прийняла рішення від 27.11.2024, яким визнала позивача таким, що відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість. 
Отже, спірне рішення про відповідність позивача Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість прийнято у зв`язку з наявною податковою інформацією, що отримана з баз даних ДПС під час виконання функцій контролю, а не за наслідками подання ТОВ «Стандарт Оіл Компані» податкової накладної/ розрахунку коригування для реєстрації, що свідчить про його прийняття не у спосіб, визначений законом.
Крім того, слід зауважити, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав їх прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття.
Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії призводить до його протиправності.
Аналогічний висновок наведено у постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі №822/1817/18, від 02.04.2019 у справі № 822/1878/18.
Суд вважає за доцільне наголосити, що прозорість адміністративних процедур є ефективним запобіжником державному свавіллю. Вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови прийняття обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.
Про дотримання податковим органом вимог обґрунтованості під час прийняття відповідного акта індивідуальної дії свідчитиме належна мотивація його висновку, зокрема зі встановленням обставин, що мають значення для прийняття певного рішення, а також за умови посилання на докази, якими такі обставини можуть бути підтверджені, із зазначенням причин їх прийняття чи відхилення.
І навпаки, не наведення мотивів прийнятих рішень «суб`єктивізує» акт державного органу і не дає змоги суду встановити дійсні підстави та причини, за яких цей орган дійшов саме таких висновків, надати їм правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність прийнятого рішення.
Судом встановлено, що підставою прийняття Комісією регіонального рівня рішення від 27.11.2024 зазначено пункт 8 Порядку №1165.
Також у рішенні зазначено операції, за якими встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку:
операції з постачання: за період з 01.02.2022 до 31.07.2023, УКТЗЕД 2710124194, ЄДРПОУ платника податку, задіяного в ризиковій операції – 42671567; з 28.08.2022 по 31.08.2022, УКТЗЕД 2709009000, ЄДРПОУ платника податку, задіяного в ризиковій операції – 43779768; за період з 28.08.2022 по 31.08.2022, УКТЗЕД 3814009090, ЄДРПОУ платника податку, задіяного в ризиковій операції – 42671567; з 28.08.2022 по 31.08.2022, УКТЗЕД 2707991100, ЄДРПОУ платника податку, задіяного в ризиковій операції – 43772977; з 01.01.2023 по 31.07.2023, УКТЗЕД 2710124512, ЄДРПОУ платника податку, задіяного в ризиковій операції – 41579579; з 01.12.2022 по 31.12.2022, УКТЗЕД 2709009000, ЄДРПОУ платника податку, задіяного в ризиковій операції – 42814298; з 01.12.2022 по 31.07.2023, УКТЗЕД 2710124512, ЄДРПОУ платника податку, задіяного в ризиковій операції – 44613659;
операції з придбання: за період з 28.08.2022 по 18.08.2022, УКТЗЕД 3814009090, ЄДРПОУ платника податку, задіяного в ризиковій операції – 43779768, за період 01.02.2023 по 28.02.2023, УКТЗЕД 2709009000, ЄДРПОУ платника податку, задіяного в ризиковій операції – 41462191, за період з 24.01.2023 по 24.01.2023, УКТЗЕД 2707991100, ЄДРПОУ платника податку, задіяного в ризиковій операції – 42814298, за період з 01.12.2022 по 31.12.2022, УКТЗЕД 2709009000, ЄДРПОУ платника податку, задіяного в ризиковій операції – 41500121.
Водночас, відповідач не ідентифікував конкретні ризикові операції та/або податкові накладні платника, в яких були зафіксовані такі операції, а також не зазначив на чому базуються висновки відповідача та якими обставинами (фактами) вони підтверджуються.
Колегія суддів зауважує, що при розгляді питання виключення платника податку з переліку платників на підставі поданої інформації та копій документів контролюючий орган не може здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами ПК України.
Колегія суддів також зауважує, що податкова інформація, наявна у контролюючого органу, є лише статистичними даними, які самі по собі не можуть свідчити про вчинення підприємством порушень та не підтверджує ризиковість платника податків.
Будь-яка податкова інформація, зокрема, надана іншими контролюючими органами носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні закону.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 02.04.2020 року по справі №160/93/19, від 04.06.2020 року по справі №340/422/19 та від 16.04.2021 по справі №813/1301/15.
В свою чергу, рішення не містить посилання на податкові накладні/розрахунки коригування, тобто конкретні господарські операції, обмежуючись загальною вказівкою на здійснення операцій у певний період.
Такий опис є узагальненим, без посилання на конкретну господарську операцію.
Документального підтвердження обставин, що позивач та/або його контрагенти задіяні у проведенні ризикових операцій, відповідач не надав. Жодних доказів провадження заявником господарської діяльності в умовах та обставинах, котрі характеризуються ознаками недодержання вимог чинного законодавства України, відповідачем не надано.
Посилання апелянта на не надання позивачем документів, що підтверджують транспортування ТМЦ як від постачальників, так і до покупців, платіжні інструкції/банківські виписки за придбані та реалізовані товари /послуги колегія суддів оцінює критично з огляду на надання підприємством інших документів на спростування правомірності віднесення його до ризикових платників податків, а саме: ліцензію на право оптової торгівлі пальним від 14.10.2022, договори оренди від 01.01.2021 та від 01.01.2024 з актами приймання-передачі приміщень, договір про надання послуг з приймання, зберігання та відпуску нафтопродуктів від 01.07.2022 з додатковою угодою, договір про надання послуг перевезення, укладений з ТОВ «Альфа Груп 77» від 01.06.2022, договір про надання послуг перевезення, укладений з ФОП ОСОБА_1 від 02.01.2023, договір про надання послуг перевезення, укладений з ФОП ОСОБА_2 від 02.01.2023, договір на перевезення вантажу, укладений з ФОП ОСОБА_3 від 02.01.2023, договір на надання транспортних послуг № 27/12-1 від 27.12.2022, договір про транспортно-експедиторські послуги від 27.02.2023, договір перевезення вантажу № 0105 від 01.05.2023, договір про надання транспортних послуг від 17.03.2023 № СОК 7/23, штатні розклади, акт звірки взаємних розрахунків за період: 01.01.2022 – 14.11.2024, рахунки на оплату, акти надання послуг, податкові накладні, платіжні інструкції, акти приймання-передачі нафтопродуктів на зберігання, відомості про інвентаризацію товарів на складі. 
Доказів неможливості виключити позивача з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості на підставі поданих документів відповідачем не надано.
Доводи скаржника про те, що ТОВ «Стандарт Оіл Компані» здійснює придбання/реалізацію товарів (робіт, послуг) у/на платників податку, щодо яких прийняті рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку колегія суддів вважає такими, що не свідчать про правомірність спірного рішення, оскільки таких доказів не надано, крім того позивач не може нести відповідальність за можливе невиконання його контрагентами своїх зобов`язань. 
Колегія суддів зазначає, що поняття "добросовісний платник", яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань. Таким чином, платник податків не повинен зазнавати негативних наслідків за можливу неправомірну діяльність його контрагента.
Натомість, позивач з метою спростування сумнівів та доводів контролюючого органу в реальності здійснених ним господарських операцій, припущень щодо ризиковості його фінансово-господарської діяльності подав відповідачу та до суду документи на підтвердження здійснення господарських операцій, та добросовісності його як платника податку, зокрема видаткові накладні.
Поряд з цим, відповідач не обґрунтував, чому ці документи не були достатніми для прийняття комісією рішення про виключення позивача з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості.
У зв`язку з наведеним, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що суб`єкт владних повноважень не довів наявність обґрунтованих підстав для віднесення позивача до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості, відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості, фактично вдався до надання оцінки господарської діяльності позивача без проведення перевірки останнього.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Натомість, всупереч ч. 2 ст. 77 КАС України контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами правомірність спірного рішення.
Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Таким чином, прийняте податковим органом рішення не відповідає вимогам чинного законодавства, що є підставою для його скасування.
Щодо доводів апелянта про наявність дискреційних повноважень в частині вирішення питання щодо виключення підприємства з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.
Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.
Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.
Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.
Відповідно до Рекомендацій Ради Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих Кабінетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.
Водночас, адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.
Відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Положеннями п. 6 Порядку №1165 закріплено, що у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Колегія суддів враховує, що відповідно до пунктів 4, 10 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про, зокрема, визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність зобов`язання відповідача виключити позивача з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постановах Верховного Суду від 07.04.2023 у справі № 280/3639/20, від 06.02.2024 у справі № 320/13271/20.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області - залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.10.2025 по справі № 440/14475/24 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова 	
Судді	   	Я.В. П`янова   А.О. Бегунц