Номер провадження: 33/813/184/26
Номер справи місцевого суду: 495/149/25 
Головуючий у першій інстанції Топалова А. Л. 
Доповідач Комлева О. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2026 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі судді - Комлевої О.С.,
за участю секретаря судового засідання Громовенко А.Г.,
захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – адвоката Кузьменко Михайла Борисовича, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , адвоката Кузьменко Михайла Борисовича, на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 листопада 2025 року,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст оскаржуваної постанови суду першої інстанції.
Постановою Приморського Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.11.2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне у вигляді штрафу на користь держави в сумі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Кузьменко М.Б. просить оскаржувану постанову скасувати та провадження по справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Апеляційна скарга мотивована розглядом справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не повідомивши його про час та місце розгляду справи, чим були порушені права ОСОБА_1 передбачені ст. 268 КУпАП. Також скаржником зауважено, що зупинка поліцейськими транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 відбулася із порушенням ст. 35 Закону України «Про національну поліцію».
В обґрунтування апеляційної скарги також зазначалося про проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння з порушенням вимог законодавства та приладу Драгер, за допомогою якого проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 вже більше 13 років, тому через фізичний знос приладу, він може давати певні похибки, що можуть перевищувати нормативні.
Скаржником також зауважено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, про що зазначено у протоколі і тому приписами ч. 3 ст. 266-1 КУпАП міг бути підданий огляду тільки посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів тестів відповідно до порядку, встановленого частинами другої - сьомої статті 266-1 КУпАП.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення адвоката Кузьменко М.Б., перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.
У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
За положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно положень ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).
Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Приймаючи оскаржувану постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд першої інстанції виходив із того, що вина останнього підтверджується: матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення від 06.01.2025 серії ЕПР1 № 213873, складеним уповноваженою особою, в якому викладені обставини вчиненого правопорушення, заяв, клопотань, скарг протокол не містить; результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager6810», згідно яких ОСОБА_1 був у стані алкогольного сп`яніння з показником 0,70 проміле алкоголю, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; рапортом інспектора Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Россохи А.І., в якому зазначено, що підставою для зупинення транспортного засобу стала нестабільна робота підсвітки заднього номерного знаку.
Дослідивши встановлені судом першої інстанції обставини справи, апеляційний суд дійшов висновку про дотримання судом першої інстанціях в повній мірі вищенаведені вимоги КУпАП та як результат винесення законної та обґрунтованої постанови щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції з огляду на наступне.
За положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 213873 ОСОБА_1 06.01.2025 року близько 06 год 00 хв в м. Білгород-Дністровський по вул. Портова керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини роту, огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу із застосування приладу драгер 6810, результат огляду 0,70 проміле,чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність визначена ч.1ст.130 КУпАП.
Положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України від 09.11.2015 № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, визначено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Перелік ознак за наявності яких працівник поліції має право звернутися до особи із відповідною пропозицією щодо необхідності проходження огляду на виявлення стану сп`яніння, наведений в п.п. 3, 4 розділу 1 Інструкції № 1452/735.
Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі — спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 розділ 1).
Пунктом 6 розділу 2 Інструкції № 1452/735 визначено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Звертаючись до суду із апеляційною скарго, особою, яка притягується до адміністративної відповідальності стверджується про здійснення розгляд справи за його відсутності та не повідомлення про час та місце розгляду справи, чим були порушені передбачені ст. 268 КУпАП,з огляду на що апеляційний суд вважає зазначити наступне.
Зі змісту складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що останній був обізнаний щодо направлення матеріалів адміністративного правопорушення до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, що підтверджується підписом останнього в протоколі в графі щодо ознайомлення із місцем розгляду справи.
З матеріалів справи також вбачається, що в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності в суді першої інстанції діяв адвокат Кузьменко М.Б. та який згідно довідок секретаря судового засідання Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області повідомлявся щодо дати, часу та місця судового розгляду, шляхом направлення судових повісток на зазначений останнім як засіб зв`язку контактний номер телефону, в тому числі й щодо дати розгляду справи по суті та ухвалення оскаржуваної постанови (а.с. 82).
Згідно ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, подавати заяви; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.
Положеннями ст. 271 КУпАП визначено, що у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.
Разом з тим, слід зауважити, що відповідно до положень ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Тобто, з огляду на викладене, обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи в даній категорії справи не є обов`язковою, у зв`язку із чим та, зважаючи на вищевикладене, доводи апеляційної скарги у відповідній частині відхиляються апеляційним судом.
Стосовно доводів апеляційної скарги в частині здійснення працівниками поліції зупинки транспортного засобу з порушення ст. 35 ЗУ «Про Національну поліції», слід зазначити, що положеннями даної статті передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.
З рапорту інспектора ВРПП Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області вбачається підстава зупинки 06.01.2025 року транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а саме нестабільна робота підсвітки заднього номерного знаку, що відповідно є порушенням встановлених Правил дорожнього руху України та згідно вищенаведених положень ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» підставою для зупинки. При цьому, будь-яких зауважень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності щодо підстав зупинки та порушення працівниками поліції положень вищенаведеної статті з відеозаписів обставин подій, долучених до матеріалів справи, та згідно яких останньому повідомляється, що його було зупинено поліцейськими, коли він керував зазначеним в протоколі автомобілем, не вбачається. Письмових пояснень ОСОБА_1 щодо даних обставин до матеріалів справи не долучено та зі змісту протоколу також не вбачається. Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про відхилення доводів апеляційної скарги в даній частині з огляду на їх необґрунтованість.
З відео 1, наявного в матеріалах справи, також вбачається повідомлення працівниками поліції ОСОБА_1 про отримані результати проведеного на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу «Драгер» огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме 0,70 проміле, та подальше повідомлення про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП в погодження останнього на проставлення підпису в даному протоколу, в якому будь-які зауваження щодо роботи приладу Драгер та отриманих результатів огляду не міститься. Із вимогою щодо надання сертифікату відповідності та/або сертифікату перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки відповідно до положень п. 5 розділу 2 Інструкції № 1452/735 ОСОБА_1 не звертався. Вказані документи надаються працівниками поліції виключно за наявності такої вимоги особи, яка підлягає проходженню оглядку на стан сп`яніння.
При цьому, згідно матеріалів справи, огляд особи проведено працівниками поліції за допомогою технічного засобу «Драгер» тест № 1620, про що також зауважується поліцейськими під час спілкування з ОСОБА_1 та зафіксовано на відеозапис подій (відео 1). Дата останнього калібрування даного приладу, згідно роздруківки, зазначена – 18.09.2024 рік.
Згідно наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується» становить 1 рік. Тобто, наступна дата проведення наступної перевірки даного приладу – 18.09.2025 рік.
Відповідно, зважаючи на вищевикладені обставини подій, та безпосередньо дату проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а саме – 06.01.2025 року, відповідні доводи апелянта щодо несправності алкотестера на момент проходження огляду та відповідно порушення при цьому поліцейськими порядку проведення огляду на стан сп`яніння відхиляються апеляційним судом. 
Щодо доводів апеляційної скарги, що судом першої інстанції під час розгляду справи не взято до уваги, що ОСОБА_1 на момент події є військовослужбовцем, а отже згідно з приписами ч. 3 ст. 266-1 КУпАП його огляд повинні були проводити посадові особи, уповноважений на те начальник органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів тестів відповідно до порядку, встановленого частинами другої - сьомої статті 266-1 КУпАП, апеляційний суд зазначає наступне.
Статтею 266-1 КУпАП встановлено порядок огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Відповідно до положень вказаної норми військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Відповідно до п. 3 Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від №32 12.01.2024 огляду підлягають військовослужбовці/ військовозобов`язані, щодо яких є підстави вважати, що вони виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин (установ, закладів) у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння).
Згідно із ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» № 2232-XII від 25.03.1992, військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
За обставинами даної справи відомості щодо виконання ОСОБА_1 обов`язків військової служби (перебування у відрядженні, виконання наказу, виконання державних обов`язків тощо) або ж прямування зі служби/на службу або повернення до місця служби за обставин, викладених у протоколі, не встановлені. 
Будь-яких інших належних та обґрунтованих доводів на спростування висновків суду першої інстанції особою, яка притягується до адміністративної відповідальності не надано.
За положеннями п. 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Таким чином, враховуючи вищенаведене в своїй сукупності, оскільки наведені скаржником доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження в матеріалах справи та не спростували правильні по суті висновку суду першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що зібраними по справі доказами в повній мірі підтверджена наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого останньому адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому відсутні підстави для скасування або зміни постанови суду.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , адвоката Кузьменко Михайла Борисовича - залишити без задоволення.
Постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 листопада 2025 року - залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Комлева