Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2026 року Справа№200/9424/25 

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Куденкова К.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

У листопаді 2025 року ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі – відповідач, ГУ ПФУ), в якій просив: - визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 057350008360 від 30.10.2025 про відмову у перерахунку пенсії; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до підземного стажу весь фактично відпрацьований стаж за Списком № 1 та період інвалідності від нещасного випадку на виробництві, як того вимагає ст. 24 Закону № 1058-IV.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 8 грудня 2025 року позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 січня 2026 року суддею прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, витребувано докази. 
На обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається те, що В результаті прийняття рішення про відмову у перерахунку пенсії було порушено його право на пенсійне забезпечення у належному розмірі, право на спеціальний стаж за пільговими умовами, передбачений ст. 114 Закону № 1058-IV, не враховано норми ст. 24 Закону № 1058-IV щодо обов`язкового зарахування періоду інвалідності від нещасного випадку як періоду роботи за шкідливих умов та порушено гарантії статей 22, 46 Конституції України.
Відповідач надав відзив на адміністративний позов, який просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначає, що заявник має пільгового стажу на підземних роботах 13 років 7 місяців 9 днів та отримує пенсію по інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві (трудове каліцтво), перебування на якому зараховується для призначення пенсії за віком на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до ст. 114 Закону №1058. Тому відсутні правові підстави для перерахунку пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши повідомлені сторонами обставини, дійшов наступних висновків.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України НОМЕР_1 , виданого 25.04.1997.
Відповідно до пенсійного посвідчення серія НОМЕР_2 від 17.07.2024 позивач отримує пенсію по інвалідності (3 гр, трудове каліцтво).
У довідці до акта огляду МСЕК серія 12 ААГ № 861503 від 29.05.2024 позивач має третю групу інвалідності, причина – професійне захворювання, дата переогляду – 29.05.2027.
21 жовтня 2025 року позивач подав заяву про перерахунок пенсії.
Також позивач додав заяву довільної форми від 21.10.2025, в якій просив зарахувати до спеціального стажу період перебування на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням з 27.05.2025 та розрахувати розмір пенсії відповідно до Статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
За наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 21.10.2025 №8044 щодо перерахунку пенсії ГУ ПФУ прийняло рішення № 057350008360 від 29.10.2025 (від 30.10.2025 № 44116/03-16) про відмову в перерахунку пенсії.
У спірному рішенні зазначено, що пільговий стаж позивача становить 13 років 7 місяців 9 днів. За результатом розгляду електронної пенсійної справи було встановлено, що заявник має пільгового стажу на підземних роботах 13 років 7 місяців 9 днів та отримує пенсію по інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві (трудове каліцтво), перебування на якому зараховується для призначення пенсії за віком на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до ст. 114 Закону №1058.
Також позивач надав до суду копію його трудової книжки.
Спірні правовідносини виникли з приводу наявності підстав для визначення розміру пенсії по інвалідності з урахуванням абзацу третього ч. 1 ст. 28 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і ст. 8 Закону України від 2 вересня 2008 року № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Статтею 8 Закону України від 2 вересня 2008 року № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі – Закон № 345-VI) передбачено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Частиною 1 ст. 33 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) установлено, що пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю I групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 1058-IV визначено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп ? Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
Водночас ст. 28 Закону № 1058-IV визначено мінімальний розмір пенсії за віком.
Згідно з ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-IV передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.
За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.
Мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
В абзаці п`ятому ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV зазначено, що час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.
Пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників передбачені ст. 114 Закону № 1058-IV.
З наведеного висновується, що передбачене абзацом четвертим ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV правило зарахування часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до відповідного стажу роботи із шкідливими умовами застосовується лише при призначенні пенсій на пільгових умовах, зокрема пенсії за віком на пільгових умовах.
Указаний припис не застосовується у правовідносинах щодо призначення або перерахунку пенсії по інвалідності.
Отже, у відповідача були відсутні підстави для перерахунку позивачу пенсії з урахуванням абзацу третього ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Додатково суд звертає увагу на те, що у ч. 5 ст. 56 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» також зазначено, що час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах (статті 13 і 14).
Згідно з правовим висновком, який наведений Верховним Судом у постанові від 18.04.2019 у справі № 392/17/17, законодавством передбачено зарахування часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до статей 13, 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
З огляду на наведене, суд дійшов висновку про правомірність спірного рішення відповідача.
Щодо посилання позивача на постанови Верховного Суду від 10.11.2021 у справі № 200/1234/21-а та від 27.03.2021 у справі № 440/5235/19 суд зазначає, що такі постанови в Єдиному державному реєстрі судових рішень - відсутні.
Окремо слід звернути увагу на те, що в позовній заяві наведені аргументи щодо наявності підстав, на думку позивача, для зарахування періоду перебування на інвалідності до спеціального стажу. Водночас жодних доводів щодо необхідності зарахування певних періодів роботи до спеціального стажу не наведено. Тобто спір між сторонами виник саме щодо періоду перебування позивача на інвалідності.
На підставі викладеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Керуючись статтями 2, 5-10, 19, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 255, 263, 295, 297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код: 13486010, 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, буд. 3) про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії – відмовити повністю. 
Повне рішення суду складено 6 лютого 2026 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Суддя К.О. Куденков