ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
12.01.2026	Справа № 910/1085/25	

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Мандриченка О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, 
справу № 910/1085/25
за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування"; 
до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант";
про стягнення 85 457,79 грн.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" 85 457,79 грн страхового відшкодування.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на підставі умов договору добровільного страхування наземного транспорту № 208.23.2816709 від 12.12.2023 та внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди було виплачено страхове відшкодування власнику транспортного засобу "Schmitz SCB-S3T SCS24", державний номерний знак " НОМЕР_1 ", а тому позивачем відповідно до положень статті 108 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1166, 1188 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. 
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.02.2025 вирішено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 910/1085/25, а справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
19.02.2025 від Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" надійшов відзив на позовну заяву.
Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

12.12.2023 між Товариством з додатковою відповідальністю "Експрес страхування" (далі - позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Альянс логістик ЛТД" (далі - cтрахувальник) було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 20/.23.2816709, об`єктом страхування якого є транспортний засіб "Schmitz SCB-S3T SCS24", кузов № НОМЕР_2 , д.н.з. " НОМЕР_1 ". Строк дії даного договору з 12.12.2023 по 11.12.2024.
23.07.2024 о 08:40 год. за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Саксаганський район, бульв. Вечірній, буд. 33 сталася дорожньо-транспортна пригода, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом "Renault", д.н.з. НОМЕР_3 , при здійсненні повороту праворуч не впевнився, що це буде безпечним для інших учасників руху, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив наїзд на застрахований транспортний засіб "Schmitz SCB-S3T SCS24", д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 .
Постановою Саксаганського районного суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.10.2024 у справі № 214/6659/24, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу.
До позивача звернувся власник транспортного засобу "Schmitz SCB-S3T SCS24", д.н.з. НОМЕР_1 із заявою про проведення виплати страхового відшкодування для відновлення автомобіля на розрахунковий рахунок СТО Фізичної особи-підприємця Ріга Олег Іванович (далі за текстом - ФОП Ріга Олег Іванович). 
Згідно з рахунком-фактурою № РІ-000045 від 10.04.2024, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "Schmitz SCB-S3T SCS24", д.н.з. НОМЕР_1 склала 102 008,67 грн.
Відповідно до умов договору страхування № 208.23.2816709 від 12.12.2023 безумовна франшиза складає 3 750,00 грн.
Позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 88 057,79 грн, що підтверджується страховим актом від № 3.24.03984-1 та платіжною інструкцією № 68820859 від 06.09.2024.
Відповідно до статей 8, 9 Закону України "Про страхування", страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Страхова сума - це грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.
Розмір страхової суми визначається договором страхування або чинним законодавством під час укладання договору страхування чи зміни договору страхування. або у випадках, передбачених чинним законодавством. 
Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку
Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (стаття 25 Закону України "Про страхування").
Згідно з частиною 1 статті 9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. 
Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. 
Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Частинами 1, 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.
Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу транспортним засобом "Renault", д.н.з. НОМЕР_3 , на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/218313471.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Договором (полісом) № ЕР/218313471 передбачено, що франшиза становить 2 600,00 грн, а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 160 000,00 грн.
Заперечуючи проти позову відповідач вказує на те, що розрахунок матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу "Schmitz SCB-S3T SCS24", д.н.з. НОМЕР_1 має проводитись з урахуванням фізичного зносу. 
Як вказувалося вище, статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (далі - Методика) коефіцієнт фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників колісного транспортного засобу, строк експлуатації яких не перевищує: 
5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 
7 років - для інших легкових КТЗ; 
3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 
4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 
5 років - для мототехніки.
Винятками стосовно використання зазначених вимог є:
а) КТЗ експлуатується в інтенсивному режимі (фактичний середньорічний пробіг щонайменше вдвічі більший за середньорічний нормативний);
б) складові частини кузова та оперення кузова, кабіни, рами КТЗ відновлювали ремонтом (крім випадків, що однозначно свідчать про усунення експлуатаційних пошкоджень (наприклад, усунення сколів ЛФП на лицьових поверхнях кузова, усунення деформації методом видалення вм`ятин без пофарбування складової частини));
в) складові частини каркасу кузова, оперення кузова, кабіни та рами мають наскрізну корозію, що призвело до зниження витривалості і міцності матеріалу виготовлення цієї складової частини (складових частин) КТЗ;
г) складові частини кузова, кабіни, рами КТЗ мають пошкодження у вигляді деформації, за винятком таких, що підпадають під визначення експлуатаційних пошкоджень відповідно до пункту 1.6 розділу I цієї Методики;
ґ) КТЗ експлуатувався в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4 до цієї Методики.
Рік випуску транспортного засобу "Schmitz SCB-S3T SCS24", д.н.з. НОМЕР_1 , тип - причіп, є - 2016, тобто станом на дату ДТП (23.07.2024), строк його експлуатації є таким, що перевищує 4 роки. 
Таким чином, для визначення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу "Schmitz SCB-S3T SCS24", д.н.з. НОМЕР_1 , підлягає застосуванню коефіцієнт фізичного зносу, а тому у ТДВ СК "Альфа-Гарант" наявний обов`язок з відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу. 
На підставі вказаної Методики, відповідачем було направлено матеріали справи до спеціаліста (оцінювача) ОСОБА_3 для розрахунку величини коефіцієнту фізичного зносу, яким була складена консультація 48-D/16/01 щодо ринкової вартості та коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу, де визначено коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу "Schmitz SCB-S3T SCS24", д.н.з. НОМЕР_4 , тип - причіп, на момент ДТП, та який становить 0,6673.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що пред`явлення позивачем до відповідача вимоги про виплату страхового відшкодування у розмірі повної вартості відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу є неправомірним.
Така правова позиція господарських судів зазначена в постанові Верховного Суду від 06.07.2018 у справі № 924/675/17.
Відповідно до вимог пункту 8.2 Методики, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою:
Сврз = С р + С м + С с Х (1- Е З), де:
С р - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн;
С м - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн;
С с - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн;
Е З - коефіцієнт фізичного зносу.
Враховуючи наведене, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу дорівнює: 40 650,88 грн.
За таких обставин, враховуючи розмір права зворотної вимоги, яке перейшло до позивача, визначені полісом № ЕР/218313471 розміру лімітів відповідальності та франшизи, яка складає 2 600,00 грн, суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу завдану шкоду в розмірі 38 050,88 грн (40 650,88 грн - 2 600,00 грн = 38 050,88 грн). 
Частиною 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Крім цього, суд зазначає, що ст. 130 Господарського процесуального кодексу України передбачено спеціальні правила розподілу судового збору, зокрема відповідно до частини 1 згаданої статті, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. 
Оскільки відповідачем у поданому відзиві на позовну заяву визнано позов у розмірі 38 050,88 грн, а судовий збір, який підлягав сплаті за заявлення вказаної вимоги, з урахуванням мінімальної ставки такого збору за подання позову майнового характеру, складав 3 028,00 грн, суд приходить до висновку про повернення 50 % зазначено судового збору, що становить 1514,00 грн, з державного бюджету на користь позивача.
У зв`язку з частковим задоволенням позову, судовий збір, у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, який має бути покладений на відповідача, становить 674,18 грн.
Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд 

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково. 
2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" (01133, м. Київ, бульв. Лесі Українки, буд. 26, ідентифікаційний код 32382598) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" (04073, м. Київ, пр-т. Степана Бандери, буд. 22, ідентифікаційний код 36086124) 38 050 (тридцять вісім тисяч п`ятдесят) грн 88 коп. страхового відшкодування та 674 (шістсот сімдесят чотири) грн 18 коп. судового збору. 
3. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити повністю.
4. Повернути з Державного бюджету України на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" (04073, м. Київ, пр-т. Степана Бандери, буд. 22, ідентифікаційний код 36086124) 1 514 (одну тисячу п`ятсот чотирнадцять) грн 00 коп. судового збору (платіжна інструкція № 239 від 13.01.2025 міститься в матеріалах справи).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України подається до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Мандриченко