ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2639/25 Справа № 199/5542/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - ВОРОБЙОВ В. Л. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

02 грудня 2025 року                                                        Кривий Ріг 
02.12.2025р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного  суду в м. Кривий Ріг Залізняк Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 20.05.2025р., якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який проживає в АДРЕСА_1 , 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік
                               
в с т а н о в и л а :

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 20.05.2025р. ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Постанова суду першої інстанції набрала законної сили 30.05.2025р. 

Постанову суду першої інстанції оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та у зв`язку із поданням апеляційної скарги за межами строку на апеляційне оскарження заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.
В обґрунтування поданого клопотання ОСОБА_1 вказав, що він не повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, не зміг прийняти участь у судовому засіданні, суд першої інстанції не перевірив причини його неприбуття до судового засідання, та вважає розгляд справи за його відсутності порушенням вимог ст. 268 КУпАП, та порушенням права на захист. Про існування оскаржуваної постанови дізнався випадково в кінці червня, що вплинуло на строк оскарження.
Прохає строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції поновити. 

Про дату, час та місце судового розгляду клопотання про поновленя строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 повідомлений належним чином до судового засідання не прибув, у письмовій заяви розгляд апеляційного провадження прохав проводити за його відсутності. 

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції дійшов висновку про залишення поданого клопотання без задоволення та повернення апеляційної скарги за таких підстав. 

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу. 
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення оскаржувана постанова суду першої інстанції була постановлена 20.05.2025р., десятиденний строк на апеляційне оскарження сплив 30.05.2025р., постанова суду першої інстанції набрала законної сили.

Відповідно до змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 склав апеляційну скаргу 29.05.2025р., проте подав вказану апеляційну скаргу 23.06.2025р.. що підтверджується штампом поштового відправлення на конверті, а також штрих-кодом.
                                       (а.с. 21)

Постановою Дніпровського апеляційного суджу від 15.07.2025р. апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 20.05.2025р. повернуто особі, яка її подала у зв`язку із тим, що не було заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції. 

Подаючи повторно апеляційну скаргу із клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 вказав, що не був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, повістку про виклик до суду не отримував.

Суд апеляційної інстанції дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення наголошує, що про дату, час та місце судового розгляду на 20.05.2025р. о 08:20год. ОСОБА_1 повідомлений шляхом надіслання СМС – повідомлення, яке отримав 28.04.2025р. за номером власного мобільного телефону, який був зазначений і в апеляційній скарзі, що підтверджується відповідною довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber» (а.с. 8).
У зв`язку з викладеним, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 розглянуто по суті 20.05.2025р. із дотриманням вимог ст. 268 КУпАП.

Судом апеляційної інстанції також встановлено, що 21.05.2025р., тобто на наступний день після розгляду справи, від захисника Сахна Ю.І. надійшла заява про надання матеріалів справи у електронному вигляді, та відкладення розгляду справи, при цьому відповідно до договору про надання правової допомоги, захисник Сахно Ю.І. надавав правову допомогу ОСОБА_1 з 19.02.2025р. (а.с. 14), до вказаного клопотання додано договір про надання правової допомоги, та заяву датовану 06.05.2025р., про відкладення розгляду справи.
Відповідно до змісту вказаної вище заяви, сторона захисту була повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, призначеного на 20.05.2025р., тому доводи про необізнаність ОСОБА_1 про розгляд справи, є неспроможними. 

Суд апеляційної інстанції враховує, що первинно ОСОБА_1 склав апеляційну скаргу 29.05.2025р., тобто відповідно до дати вказаної апеляційної скарги мав намір на її оскарження в межах встановленого ст. 294 КУпАП строку, проте подав вказану скаргу 23.06.2025р.
Причини таких дій ОСОБА_1 у повторній апеляційній скарзі не навів та не обґрунтував, проте вказана обставина підтверджує належну обізнаність ОСОБА_1 про стан справи, в якій він був безпосередньо задіяний. 

Суд апеляційної інстанції наголошує, що особа, задіяна у судовій справі, зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо її, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії" від 07.07.1989). Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Тойшлер проти Германії" від 04.10.2001 наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

За загальним правилом метою встановлення строків є надання визначеності у реалізації суб`єктами правовідносин своїх прав та обов`язків. З настанням або закінченням відповідного строку пов`язане виникнення, зміна чи припинення правовідносин.
Процесуальні строки мають свою специфіку: по-перше, вони завжди мають імперативний характер; по-друге, процесуально-правові строки встановлюються для здійснення тих або інших процесуальних дій; по-третє, вони мають забезпечувати оперативність та ефективність здійснення правосуддя і сприяти дисциплінуючому впливові на учасників процесу.
Суд апеляційної інстанції окремо звертає увагу, що строки, встановлені між іншим ЦПК України, КПК України та КУпАП, є обов`язковими для учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію.
Можливість подання первинної апеляційної скарги, до з`ясування апелянтом мотивів суду, викладених у оскаржуваному рішенні, не позбавляє можливості подання доповнень до апеляційної скарги із викладенням розширених (більш конкретизованих) доводів щодо незгоди із рішенням суду.
Подання первинної апеляційної скарги підтвердить належну процесуальну поведінку особи, та не призведе до подальшого невиправданого руху справи, пов`язаного із виконанням судового рішення, зокрема вжиття заходів повноважними органами дій, передбачених для сплати штрафу, вилучення водійського посвідчення тощо.

Слід також зазначити, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами. В свою чергу сторона захисту таких обставин у поданому клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження не наводить, а суд апеляційної інстанції таких обставин не встановив. 

Враховуючи викладене вище та керуючись ст. 294 КУпАП,

                                               п о с т а н о в и л а :

Клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 20.05.2025р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік – залишити без задоволення, у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції відмовити.

Апеляційну скарги разом із доданими матеріалами провернути повернути особі, яка її подала – ОСОБА_1 . 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя