ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року	Львів	Справа № 380/11663/24 пров. № А/857/1827/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії: 
головуючого судді:                               Гуляка В.В. 
суддів:                                                    Ільчишин Н.В., Носа С.П.
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області, 
на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2024 року (суддя – Качур Р.П., час ухвалення – не зазначено, місце ухвалення – м. Львів, дата складання повного рішення – не зазначено), 
в адміністративній справі №380/11663/24 за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Штерн», 
про накладення арешту на кошти та інші цінності, 

                                                       встановив: 

У травні 2025 року позивач Головне управління ДПС у Львівській області звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ ШТЕРН", в якому просив накласти арешт на кошти та інші цінності Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ ШТЕРН» (ЄДРПОУ - 42629599), що знаходяться у банках та інших фінансових установах.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2024 року у задоволенні позову Головного управління ДПС у Львівській області (79026 м. Львів вул. Стрийська 35; код ЄДРПОУ ВП 43968090) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Штерн» (81552 Львівська область Городоцький район с. Мавковичі; код ЄДРПОУ 42629599) про накладення арешту на кошти відмовлено.
З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт оскаржене рішення суду прийняте внаслідок неповного з`ясування судом обставин справи та неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що заборгованість у відповідача перед бюджетом становить - 825844,80 грн., а саме по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів. На даний час суми податкових зобов`язань відповідача є узгодженими та у встановлені законом строки до бюджету не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу. На підставі до ст.59 Податкового кодексу України ГУ ДПС у Львівській області винесено податкову вимогу від 26.12.2019 року № 214057-54, яку надіслано відповідачу. Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 373779199 до державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено реєстраційний запис щодо виду обтяження – податкової застави, яка виникла на підставі акту опису майна від 18.03.2021 року. Також зазначає апелянт, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 року у справі № 380/9486/20 задоволено позов Головного управління ДПС у Львівській області про стягнення з ТзОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ШТЕРН» коштів у сумі 825844,80 грн. Тому вважає апелянт, що у позивача наявні підстави для звернувся до суду щодо накладення арешту на кошти ТОВ «Торговий дім Штерн».
За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04.12.2024 року, прийняте у справі № 380/11663/24, щодо накладення арешту на кошти ТзОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ШТЕРН» та постановити нове рішення, яким задоволити позовну заяву.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає. 

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.
Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ ШТЕРН» (ідентифікаційний код юридичної особи 42629599) перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Львівській області, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с.12, 13).
Відповідно до довідки ГУ ДПС у Львівській області про наявність заборгованості з податків і зборів (обов`язкових платежів), що контролюються ГУ ДПС у Львівській області від 28.03.2024 № 9518/6/13-01-13-07-13, станом на 27.03.2024 ТЗОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ШТЕРН» рахується заборгованість в сумі 825844,80 грн., в тому числі: податок на додану вартість - 825844,80 грн., в т.ч. ш/санкція 825844,80 грн. (а.с.19).
З метою узгодження вказаної заборгованості, на адресу відповідача скеровано податкову вимогу форми «Ю» № 214057-54 від 26.12.2019 на суму 825844,80 грн. (а.с.20).
Також встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 у справі № 380/9486/20 позов Головного управління ДПС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ ШТЕРН» задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ ШТЕРН» (81552 Львівська область Городоцький район с. Мавковичі; ЄДРПОУ 42629599) до бюджету кошти з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків в сумі 825844 (вісімсот двадцять п`ять тисяч вісімсот сорок чотири) грн. 80 коп. (а.с.21-23).
В подальшому Головним управлінням ДПС у Львівській області складено акт опису майна № 8/16 від 18.03.2021, яким на підставі рішення заступника начальника ГУ ДПС у Львівській області від 18.03.2021 № 7363/6/13-01-13-07-13 про опис майна у податкову заставу платника податків ТзОВ «ШЕТРН» (42629599) проведено опис такого майна: «все майно та майно, яке платник набуде прав власності у майбутньому. Також цим актом підтверджено відсутність на день складення цього акта майна, що може бути описано у податкову заставу (а.с.7-8).
Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 373779199 від 11.04.2024 на нерухоме майно відповідача накладено арешт (а.с.14).
Позивач склав інкасове доручення (розпорядження) № 6/16 від 27.07.2022 на суму 825844,80 грн (адресоване до Акціонерного товариства «Приватбанк»). З копії такого слідує, що вказане інкасове доручення надійшло до Управління Державної казначейської служби у Городоцькому районі Львівської області 03.08.2022 (а.с. 37).
Згідно з повідомленням про повернення інкасового доручення від 26.09.2022 АТ КБ «Приватбанк» у виконанні такого відмовлено. Повідомлено, що інкасове доручення не може бути виконано відповідно до п. 12.4, 12.11 Постанови Правління НБУ «Про затвердження Інструкції в національній валюті» від 21.01.2004 № 22 банк платника приймає інкасові доручення (розпорядження) протягом 30 днів з дати їх складання (а.с.38).
Також позивач склав інкасове доручення (розпорядження) № 7/16 від 27.07.2022 на суму 825844,80 грн (адресоване до Акціонерного товариства «Оксі банк»). З копії такого слідує, що вказане інкасове доручення надійшло до Управління Державної казначейської служби у Городоцькому районі Львівської області 03.08.2022 (а.с.36).
Згідно з повідомленням від 14.09.2022 АТ «Оксі банк» інкасове доручення повернуто без виконання відповідно до вимог п. 17 Розділу 1 Інструкції «Про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг», затвердженої постановою Правління НБУ від 29.07.2022 № 163. Повідомлено контролюючий орган, що банк платника приймає до виконання інкасове доручення протягом 30 календарних днів з дати її складання. Дата складання даного інкасового доручення більше 30 днів (а.с.36 зв.).
Позивач вважає, що наявні підстави накладення арешту у вигляді арешту коштів та інших цінностей Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ ШТЕРН», що знаходяться у банках та інших фінансових установах, а тому він звернувся із цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову з врахуванням наступного. 
Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі Податковий кодекс, ПК України).
Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до пункту 87.1 статті 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами (пункт 87.2 статті 87 ПК України).
Згідно пунктів 95.1, 95.2 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Пунктом 95.5 статті 95 ПК України визначено, що у разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошових зобов`язань та/або пені, визначених платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, що подаються контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків/електронних гаманців такого платника у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутності/наявності у меншій сумі непогашеного зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, та/або бюджетного відшкодування податку на додану вартість. У разі наявності непогашеного зобов`язання держави перед платником податків у сумі, що є меншою за суму податкового боргу, ця норма застосовується в межах різниці між сумою податкового боргу та сумою зобов`язання держави. У таких випадках: - рішення про стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців такого платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей є вимогою стягувача до боржника, що підлягає негайному та обов`язковому виконанню шляхом ініціювання переказу у платіжній системі за правилами відповідної платіжної системи; - рішення про стягнення готівкових коштів вручається такому платнику податків і є підставою для стягнення.
Підпунктом 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено право контролюючого органу звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, іншій фінансовій установі, небанківському надавачу платіжних послуг, емітенті електронних грошей, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.
Наведена норма встановлює одночасно як право податкового органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу у відповідній сумі.
Тобто, відсутність у платника податків майна, яке може бути використане для погашення податкового боргу, як підстава для накладення арешту на кошти платника податку у банку, має бути підтверджена під час судового розгляду.
Судом першої інстанції також вірно зазначено, що відсутність відповідного майна для погашення податкового боргу має бути саме на момент, коли у контролюючого органу виникає право на стягнення податкового боргу, ефективність реалізації якого забезпечується спеціальними заходами, зокрема адміністративним арештом коштів.
Оскільки відповідно до пункту 95.2 ПК України право на стягнення коштів та продаж майна платника податків виникає у податкового органу через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) податкової вимоги, тому саме з цього моменту податковий орган уповноважений оцінювати майновий стан платника податків з огляду на наявність у нього достатніх джерел для погашення податкового боргу.
Отже, на підставі підпункту пункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи наділені повноваженнями на звернення до суду з позовами про накладення арешту на кошти платника податку в разі відсутності в такого платника достатнього для погашення податкового боргу майна. Водночас така недостатність повинна бути встановлена станом не раніше дня виникнення у податкового органу права на стягнення податкового боргу, тобто не раніше ніж через 30 календарних днів з моменту надіслання податкової вимоги.

Щодо вжиття позивачем заходів для стягнення податкового боргу з рахунків у банках платника податків, що обслуговують такого платника, та за рахунок готівки, вчинення дій щодо виявлення нерухомого та рухомого майна платника податків, судом враховано наступне.
Інструкція про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затверджена постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 № 163 (далі – Інструкція № 163), визначає порядок ініціювання та виконання платіжних операцій за рахунками користувачів платіжних послуг (далі - користувач), які відкриті в надавачів платіжних послуг з обслуговування рахунку (далі - надавач платіжних послуг); обов`язкові реквізити платіжної інструкції, вимоги щодо їх заповнення; порядок виконання надавачами платіжних послуг заходів щодо арешту коштів на рахунках користувачів.
Відповідно п. 8 Інструкції № 163 Надавач платіжних послуг приймає до виконання платіжну інструкцію/зведену платіжну інструкцію платника без обмеження її мінімальної або максимальної суми, крім випадків, передбачених законодавством України або правилами платіжної системи. Надавач платіжних послуг виконує платіжні інструкції відповідно до черговості їх надходження (крім випадків, установлених законом України) та виключно в межах залишку коштів на рахунку платника на момент надходження платіжної інструкції (крім платіжних інструкцій стягувача). Надавач платіжних послуг платника має право виконувати платіжні інструкції платника з урахуванням сум, що надходять на рахунок платника протягом операційного дня (поточні надходження) або за рахунок наданого платнику кредиту, якщо ці умови визначено у відповідному договорі. Надавач платіжних послуг платника не веде облік платіжних інструкцій ініціаторів у разі відсутності (недостатності) коштів на рахунках платника, якщо інше не передбачено договором між платником та надавачем платіжних послуг платника. Надавач платіжних послуг платника за наявності такого положення в договорі повідомляє платника про невиконані платіжні інструкції з отриманням від нього письмового повідомлення (в електронній або паперовій формі) про отримання такого повідомлення в порядку, визначеному в договорі.
Згідно з п. 17 Інструкції № 163 надавач платіжних послуг платника приймає платіжну інструкцію до виконання протягом 30 календарних днів із дати її складання ініціатором. Дата складання платіжної інструкції не враховується. Надавач платіжних послуг платника зобов`язаний отримати згоду платника на виконання кожної платіжної операції, крім випадків, передбачених Законом про платіжні послуги. Порядок надання згоди на виконання платіжної операції визначається договором між платником та надавачем платіжних послуг платника. Перед отриманням згоди платника на виконання кожної платіжної операції надавач платіжних послуг зобов`язаний здійснити посилену автентифікацію користувача. Платіжна операція вважається акцептованою після надання платником згоди на її виконання. Якщо немає згоди платника на виконання платіжної операції, то така операція вважається неакцептованою, якщо інше не передбачено Законом про платіжні послуги. Платник має право відкликати згоду на виконання платіжної операції (пов`язаних між собою платіжних операцій) у будь-який час, крім платіжних операцій, що здійснюються для виконання платником грошових зобов`язань перед надавачем платіжних послуг платника, але не пізніше настання моменту безвідкличності платіжної інструкції відповідно до норм Закону про платіжні послуги. Платник для відкликання згоди на виконання платіжної операції надає надавачу платіжних послуг платника розпорядження за формою та в порядку, визначених договором між платником та надавачем платіжних послуг платника.
Так з матеріалів справи видно, що позивач подав до Управління Державної казначейської служби у Городоцькому районі Львівської області інкасові доручення (розпорядження) № 6/16, № 7/16 від 27.07.2022, які як слідує з повідомлень про повернення інкасового доручення від 26.09.2022 АТ КБ «Приватбанк» та від 14.09.2022 АТ «Оксі банк», передані до відповідних банківських установ.
Як уже зазначалося вище, у виконанні інкасового доручення (розпорядження) № 6/16 від 27.07.2022 на суму 825844,80 грн., відмовлено у зв`язку з тим, що інкасове доручення не може бути виконано відповідно до п. 12.4, 12.11 Постанови Правління НБУ «Про затвердження Інструкції в національній валюті» від 21.01.2004 № 22 банк платника приймає інкасові доручення (розпорядження) протягом 30 днів з дати їх складання.
Також інкасове доручення (розпорядження) № 7/16 від 27.07.2022 на суму 825844,80 грн., повернуто без виконання АТ «Оксі банк» відповідно до вимог п. 17 Розділу 1 Інструкції «Про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг», затвердженої постановою Правління НБУ від 29.07.2022 № 163. Повідомлено контролюючий орган, що банк платника приймає до виконання інкасове доручення протягом 30 календарних днів з дати її складання. Дата складання даного інкасового доручення більше 30 днів.
Отже, судом першої інстанції вірно встановлено факт подання інкасових доручень у відповідні банківські установи із пропуском 30-денного строк надіслання таких з дня їх складення, що свідчить про порушення вимог п. 17 Інструкції № 163.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов обгрунтованого висновку про те, що Головне управління ДПС у Львівській області не надало належних доказів вжиття ним заходів для стягнення податкового боргу з рахунків у банках платника податків, що обслуговують такого платника, та за рахунок готівки, а тому позовні вимоги є не обґрунтованими, не підтверджені належними доказами та не підлягають задоволенню.
Такий висновок суду не спростований доводами апеляційної скарги позивача і така є необґрунтованою по суті спірних правовідносин.
Крім цього, апеляційний суд звертає увагу на те, що позовні вимоги не конкретизовані в частині суми коштів для стягнення податкового боргу з рахунків у банках платника податків, що обслуговують такого платника та назв відповідних банківських установ.
З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права з повним встановленням обставин справи, що не спростовано доводами апеляційної скарги, які колегією суддів відхиляються як необґрунтовані з урахуванням наведеного вище правового регулювання спірних правовідносин.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд – 

                                                               постановив: 

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області – залишити без задоволення. 
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2024 року в адміністративній справі №380/11663/24 за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Штерн» про накладення арешту на кошти та інші цінності – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	Н. В. Ільчишин 	
 	 	С. П. Нос