1	Справа № 337/5478/25  2/335/170/2026 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя в складі
головуючого судді Геєць Ю.В.,
за участю секретаря судового засідання Філатової О.О.,
позивача ОСОБА_1 ,
відповідача ОСОБА_2 ,
представника відповідача ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ: 
У жовтні 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди. 
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 22.08.2025 о 13 год. 20 хв. за адресою: м. Запоріжжя, Вознесенівський район, вантовий міст між островом Хортиця та лівобережною частиною м. Запоріжжя, ЛЕП № 8, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів марки Nissan Juke, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , марки Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та марки Renault Duster, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 .
Внаслідок ДТП вищевказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
22.08.2025 відносно ОСОБА_2 складено протокол серії ААД № 904277 про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, за фактом того, що 22.08.2025 о 13 год. 20 хв. в м. Запоріжжі на вантовому мосту ЛЕП № 8, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Nissan Juke, державний номерний знак НОМЕР_1 , не обрала безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .
Поліцейським у вказаному протоколі було зазначено про те, що вказаними діями ОСОБА_2 були порушені вимоги п.п. 2.3 «б» п. 12.1 Правил дорожнього руху України.
Згідно інформації, наданої відділом адміністративної практики Управління патрульної поліції в Запорізькій області, до настання ДТП протягом 2025 року, відповідач вже не раз порушував Правила дорожнього руху та притягався до адміністративної відповідальності. Так, 14.04.2025 стосовно відповідача складено протокол за ч. 5 ст. 121 КУпАП за порушення правил користування ременями безпеки; 27.05.2025 – за ч. 1 ст. 122 КУпАП за перевищення встановлених обмежень швидкості руху.
30.09.2025 Вознесенівським районним судом міста Запоріжжя винесено постанову по справі № 335/8603/25 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, якою ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 850,00 грн.
Постанова суду набрала законної сили 13.10.2025.
Отже, вказані обставини, які були встановлені у постанові Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 30.09.2025 у справі № 335/8603/25, в силу вимог ч.ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України не потребують повторного встановлення і дослідження.
Звертає увагу суду, що внаслідок ДТП, яке мало місце 22.08.2025, та сталося з вини відповідача, позивачу спричинено моральну шкоду, яка полягає у моральних стражданнях та переживаннях через переляк за своє життя та життя його малолітньої дитини, яка перебувала з ним в салоні автомобіля в момент зіткнення, через значне пошкодження його майна, неможливість тривалий час користуватись автомобілем, погіршення його технічного і естетичного стану.
Внаслідок ДТП автомобіль отримав суттєві механічні пошкодження, було пошкоджено несучі частини кузову, розбито вітрове (лобове) скло, що унеможливило користування автомобілем. Пошкоджений автомобіль є єдиним транспортним засобом у позивача та його родини, позбавлення можливості користування автомобілем, як засобом пересування, погіршило якість життя позивача та його родини, у зв`язку з чим, він вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя, зусиль на відновлення автомобіля ремонтом, витрачати свій час та кошти на відновлення порушеного права як власника пошкодженого автомобіля, майже щоденно користуватися послугами таксі або громадського транспорту, що завдає позивачу незручності та непотрібні емоційні хвилювання.
У момент ДТП позивач пережив дуже сильне емоційне потрясіння, знаходячись в автомобілі він отримав сильний удар в його задню частину, внаслідок удару головою було розбито вітрове (лобове) скло автомобіля та посічена ліва рука, на мить він навіть втратив свідомість, але швидко прийшов до тями. Поліцейські, які складали протокол по ДТП, одразу запропонували позивачу звернутися до медичної установи для встановлення можливих ушкоджень здоров`я та запропонували свою допомогу для зупинення кровотечі на лівій руці. Перший тиждень після ДТП позивача постійно переслідувало відчуття, що в нього стався струс головного мозку через періодичні головні болі та порушення сну. Після ДТП у дитини також погіршився сон, вона боїться їздити в автомобілі та постійно згадує події ДТП.
Після ДТП позивачем були замовлені роботи з проведення дефектування автомобіля, згідно яких вартість відновлення автомобіля склала 351 073,26 грн. При цьому, страхова компанія відповідача, як винуватця ДТП, не покрила вартість відновлювального ремонту автомобіля, відшкодувавши позивачу лише суму у розмірі 132 867,52 грн., що також завдає позивачу моральних страждань. 
Не дивлячись на визнання своєї вини, відповідач не принесла позивачу жодних вибачень, вела себе зухвало, на його пропозицію, щодо розгляду питання мирного врегулювання даного спору, відповіла категоричною відмовою.
Посилаючись на вказане, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 80 000 грн., в якості морального відшкодування. 
Ухвалою судді Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 23.10.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди – передано на розгляд Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя за підсудністю.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 17.11.2025 визначено головуючого суддю у даній справі Геєць Ю.В.
Ухвалою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 18.11.2025 прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди та відкрити провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, встановлено учасникам справи строк на подання заяв по суті справи.
Від відповідача відзив на позовну заяву не надходив.
В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав зазначених в позові. 
Відповідач та представник відповідача заперечували проти задоволення позовних вимог, вказували, що позивач не надав доказів щодо завдання йому моральної шкоди.
Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 22.08.2025 о 13 год. 20 хв. в м. Запоріжжі на вантовому мосту ЛЕП № 8, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Nissan Juke, державний номерний знак НОМЕР_1 , не обрала безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , що призвело до пошкодження транспортних засобів.
Постановою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 30.09.2025 (справа № 335/8603/25) ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правовпорушення та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн.
Згідно положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Отже, вина ОСОБА_2 у скоєнні вказаного ДТП та обставини цього ДТП, не потребують доказування.
На момент скоєння ДТП відповідальність ОСОБА_2 , як власника автомобіля «Nissan Juke», державний номерний знак НОМЕР_1 , застрахована у ПрАТ СК «ПЗУ Україна».
Відповідно до довідки Департаменту обслуговування збитків ПрАТ СК «ПЗУ Україна» від 18.09.2025 № 60930/ПВ-31 повідомлено ОСОБА_1 , про те, що за наслідками розгляду справи № 60930 відносно події, яка мала місце 22.08.2025, прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у сумі 132 867 грн. 52 коп. 
Приписами статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Так, позивач зазначив, що дорожньою пригодою з вини відповідача йому завдано моральну шкоду, яка полягає у негативних наслідках немайнового характеру, у пережитому в ДТП переляку, нервовому струсі, моральних стражданнях та переживаннях за стан здоров`я його дитини, яка перебувала в автомобілі під час ДТП.
Окрім того, моральна шкода полягає в тому, що через пошкодження власного майна, погіршення його технічного і естетичного стану позивач не мав можливості користуватись ним та зазнав побутові незручності, що виникли внаслідок цього.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку із пошкодженням його майна.
При цьому, в частині посилань позивача, як на підставу для відшкодування моральної шкоди на те, що в результаті ДТП він постраждав та йому було заподіяно легкі травми, суд враховує положення ст. 20 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якими зокрема визначено, що у разі заподіяння внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди життю та здоров`ю потерпілої фізичної особи страховиком здійснюється страхова (регламентна) виплата у встановленому цим Законом порядку.
Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (рішення Європейського суду з прав людини «STANKOV v. BULGARIA», № 68490/01, від 12 липня 2007 року. 
З огляду на викладене та враховуючи, що автомобіль належний позивачу було пошкоджено в результаті дій відповідача, а пошкодження майна особи у будь-якому разі призводить до душевних страждань, пов`язаних з необхідністю вчинення відповідних дій, спрямованих на відновлення майна або інших дій, спрямованих на відновлення своїх порушених прав, то суд вважає за можливе з урахуванням обставин справи та доводів позивача про заподіяння йому моральної шкоди, стягнути з відповідача на користь позивача враховуючи вимоги розумності та справедливості, грошові кошти на відшкодування моральної шкоди у розмірі 4 000,00 грн.
Визначений судом розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 4 000,00 грн, відповідає засадам розумності та справедливості, а також обставинам справи та наслідкам, що наступили для позивача, який зазнав моральних страждань та втрат немайнового характеру.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода у розмірі, визначеному судом – 4 000,00 грн.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить із такого.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач за подання позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн. 
Позивач має право на стягнення з відповідача у цій справі судового збору за подачу позову до суду першої інстанції пропорційно до суми задоволених позовних вимог у розмірі 151 грн. 40 коп. (розрахунок: судовий збір за подачу позову, сплачений позивачем, у розмірі 3028,00 грн. * сума задоволених позовних вимог позивача 4000,00 грн./сума заявлених позовних вимог позивача 80000,00 грн.).
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди – задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 4 000,00 (чотири тисячі) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 151 (сто п`ятдесят одна) гривня 40 коп.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити. 
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення складено в повному обсязі 19.01.2026.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ;
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 . 

Суддя Ю.В.Геєць