Справа № 464/2252/25
пр.№ 1-кп/464/212/26 
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.01.2026 Сихівський районний суд м. Львова у складі:

головуючого – судді: ОСОБА_1 , 
з участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025142410000104 від 25.03.2025 року, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, без реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 
17.10.2024 Сихівським районним судом м.Львова за ч. 1 ст.309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на сторк 1 (один) рік 6 (шість) місяців, покарання не відбув, судимість не погашена, 

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.389 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 , будучи засудженим вироком Сихівського районного суду м.Львова від 17.10.2024 за ч. 1 ст.309 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців пробаційного нагляду із покладенням на останнього обов`язків, передбачених ст.59-1 КК України та будучи 15.01.2025 належним чином ознайомленим з даним вироком, неодноразово попередженим працівниками Сихівського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області про кримінальну відповідальність за порушення порядку та умов відбування покарання у виді пробаційного нагляду, будучи ознайомленим із умовами відбування покарання, ігноруючи обов`язки встановлені судом, без поважних на те причин не працевлаштувався та без жодного попередження не з`явився в органи пробації для реєстрації, чим ухилився від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.
Так, 15.01.2025 фахівцем Сихівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 надав скерування до Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості з метою реєстрації останнього як безробітнього та працевлаштування, якщо такому запропонують посаду (роботу).
Проте, ОСОБА_3 розуміючи умисні протиправні дії, ухилився без поважних на те причин від виконання покарання у виді пробаційного нагляду та покладених на нього судом обов`язків, передбачених ст.59-1 КК України, що проявилося у його не працевлаштуванні, у зв`язку із чим 06.02.2025 останньому винесено попередження про можливість притягнення його до кримінальної відповідальності, передбаченої ст.389 КК України у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання у виді пробаційного нагляду, про що свідчить відповідна розписка. 
Однак, ОСОБА_3 продовжуючи свої умисні протиправні дії, ухилився без поважних на те причин від виконання покарання у виді пробаційного нагляду та покладених на нього судом обов`язків, передбачених ст.59-1 КК України, що проявилося у його подальшому не працевлаштуванні, у зв`язку із чим 17.03.2025 останньому винесено попередження про можливість притягнення його до кримінальної відповідальності, передбаченої ст.389 КК України у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання у виді пробаційного нагляду, про що свідчить відповідна розписка.
Окрім цього, ОСОБА_3 ухилився без поважних на те причин від виконання покарання у виді пробаційного нагляду та покладених на нього судом обовязків, передбачених ст.59-1 КК України, що проявилося 20.01.2025 та 03.02.2025 в неявці такого без жодного попередження на планову реєстрацію у Сихівський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області, у зв`язку із чим 06.02.2025 останньому винесено попередження про можливість притягнення його до кримінальної відповідальності, передбаченої ст.389 КК України у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання у виді пробаційного нагляду, про що свідчить відповідна розписка.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав та надав пояснення про те, що не виконував покарання за вироком Сихівського районного суду м.Львова від 17.10.2024 у виді пробаційного нагляду, оскільки в той час не мав зареєстрованого місця проживання, хворів, легковажно ставився до своїх обов`язків. У вчиненому розкаюється, ствердив, що усвідомлює вчинене та просить його суворо не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали фактичні обставини та правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю. 
Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування вірно кваліфіковані, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.389 КК України.
При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
У відповідності до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, скоєне обвинуваченим ОСОБА_3 є кримінальним проступком.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, обставини, при яких його вчинено та особу обвинуваченого. Зокрема те, що ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненому, не працює, без визначеного місяця реєстрації, перебував у розшуку.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.3 ст.389 КК України.
Окрім цього, оскільки обвинувачений ухилився від відбування покарання, призначеного вироком Сихівського районного суду м.Львова від 17.10.2024 року, і невідбута частина покарання складає один рік шість місяців пробаційного нагляду, відтак суд вважає, що при призначенні остаточного покарання за сукупністю вироків дану невідбуту частину покарання за правилами ч. 1 ст. 71 КК України слід частково приєднати до покарання, призначеного за цим вироком. При цьому, при призначенні остаточного покарання, суд враховує положення п. 5 ч. 1 ст. 72 КК України, відповідно якого одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні обвинуваченому не обирався.
Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України,
у х в а л и в:
ОСОБА_3  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.389 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (один) рік 7 (сім) місяців обмеження волі. 
На підставі ст. 71 КК України, до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Сихівського районного суду м.Львова від 17.10.2024, з врахуванням ст. 72 КК України, у виді 1 (одного) місяця обмеження волі і за сукупністю вироків остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 (один) рік 8 (вісім) місяців обмеження волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3  рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3  в даному кримінальному провадженні не обирався.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. 

Суддя         ОСОБА_1