Справа №: 398/7216/25	

провадження №: 2/398/972/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України 

"12" січня 2026 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Орловського В.В., з участю секретаря судового засідання Харіної Д.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СОЛВЕНТІС", представник позивача Лановий Євген Миколайович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:
Стислий виклад позиції позивача.
ТОВ "Фінансова компанія "СОЛВЕНТІС" 08 листопада 2025 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 45104 грн та судових витрат, що складаються із судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.12.2019 року первісний кредитор ТОВ "АЛЕКСКРЕДИТ" уклав в електронній формі з ОСОБА_1 договір про надання кредиту № 2983387, за умовами якого він отримав кредитні кошти на картковий рахунок в розмірі 12000 грн. Договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідач порушив умови договору, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 45104 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 12000 грн, заборгованості за відсотками - 33104 грн. 
Згідно з договором факторингу від 10.06.2025 року ТОВ "АЛЕКСКРЕДИТ" відступило своє право вимоги за зазначеним кредитним договором ТОВ "СЕКВОЯ КАПІТАЛ", яке в свою чергу відповідно до Договору факторингу від 07.07.2025 року, це право вимоги відступило ТОВ "Фінансова компанія "СОЛВЕНТІС".

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 01 грудня 2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
Представник позивача ТОВ "ФК "СОЛВЕНТІС" Лановий Євген Миколайович у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у позовній заяві зазначив, що просить розгляд справи проводити без участі представника ТОВ "ФК "СОЛВЕНТІС", у разі неявки в судове засідання належним чином повідомленого відповідача провести судовий розгляд без участі представника позивача та ухвалити заочне рішення.Також представником позивача було подано окрему заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, з проханням позовну заяву задовольнити в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом надсилання повістки поштою за адресою його реєстрації, до суду повернулося поштове повідомлення про вручення з відміткою про причини невручення "адресат відсутній". Також відповідача було повідомлено про судове засідання шляхом доставки ухвали про відкриття провадження по справі та судової повістки про виклик до суду до електронного кабінету ОСОБА_1 , відповідно до довідки про доставку повідомлення у додаток "viber", судова повістка про виклик до суду доставлена 02.12.2025 р. ОСОБА_1 за номером телефону, зазначеним позивачем у позовній заяві.
Від відповідача не надійшло відзиву, інших заяв чи клопотань.
Оскільки, відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав, та представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд цієї справи.
Оскільки у судове засідання не з`явилися усі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідно до ч.4 ст.268 ЦПК у зв`язку з неявкою всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписав рішення без його проголошення.
Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК датою ухвалення його рішення зазначена дата складення повного судового рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Укладення кредитного договору та видача коштів.
Відповідно до Договору про надання кредиту № 2983387 від 06.12.2019 року, укладеного між ТОВ "Алекскредит" (Кредитодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник), кредитодавець надав позичальнику кредит на інші споживчі цілі, а позичальник зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у відповідності до умов договору. Договір підписано за допомогою одноразового ідентифікатора PS2983387. Суд дослідив копію цього договору, що надана позивачем. 
Відповідно до п. 1.3. Договору сума кредиту складає 12000 грн.
Пунктом 1.7. Договору встановлені умови кредитування, які залежать від строку користування кредитними коштами, а саме:
пп. 1.7.3. - при використанні позичальником Загальних умов кредитування процентні ставки складають:
- в Базовий період з 06.12.2019 року до 03.01.2020 року (включно) - 1,70% за один день користування кредитом (Базова процентна ставка);
- в Спеціальний період з 04.01.2020 року до 01.07.2020 року (включно) - 3 % за один день користування кредитом (Спеціальна процентна ставка).
Орієнтована вартість кредиту при використанні Загальних умов кредитування складає 17717,40 грн.
Сторони погодили, відповідно до п. 3.1. Договору, що строк дії Договору встановлюється з дати укладення Договору 06.12.2019 року до кінцевої дати виконання Договору 01.07.2020 року (включно).
Одночасно з підписанням договору було за допомогою одноразового ідентифікатора (PS2983387) підписано Додаток № 1 до Договору про надання кредиту № 2983387 від 06.12.2019 року "Графік платежів".
На виконання умов кредитного договору ТОВ "АЛЕКСКРЕДИТ" перерахувало ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі 12000,00 грн, що підтверджується Довідкою ТОВ "Фінансова компанія "Елаєнс" від 03.11.2024 р.
Відповідно до Довідки ТОВ "Фінансова компанія "Елаєнс" від 03.11.2024 року, виданої ТОВ "АЛЕКСКРЕДИТ" на підставі договору № 41346335_18/10/17 про надання послуг з переказу грошових коштів (Переказ на картку) та про інформаційно-технологічну взаємодію та приймання платежів, укладеного ТОВ "Фінансова компанія "Елаєнс" та ТОВ "АЛЕКСКРЕДИТ", і підтвердженням того, що платежі успішно проведені в системі. Деталі операції: номер в системі FONDY:181488118; номер операції 30695521813940385910622256397123; дата проведення платежу: 06.12.2019; призначення платежу: transfer_funds; сума платежу: 12000,00; валюта платежу: UAH; платіжний метод: карта MasterCard; статус платежу: approved; номер карти: НОМЕР_1 ; банк картки отримувача: PRIVATBANK.

Порушення зобов`язання та розмір заборгованості.
Згідно з розрахунком заборгованості первісного кредитора ТОВ "АЛЕКСКРЕДИТ", відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, здійснив лише один платіж в сумі 4000 грн 11.02.2020 року, зв`язку з чим у період з 06.12.2019 року по 01.07.2020 року утворилась заборгованість у розмірі 78512,00 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 12000,00 грн та процентів за користування кредитом у розмірі 66 512 грн. Проценти нараховані відповідно до умов пп. 1.7.3. Кредитного договору, за період з 06.12.2019 року до 03.01.2020 року (включно) в розмірі 1,70% за один день користування кредитом; за період з 04.01.2020 року до 01.07.2020 року (включно) в розмірі 3 % за один день користування кредитом.

Перехід права вимоги.
10 червня 2025 року між ТОВ "АЛЕКСКРЕДИТ", код ЄДРПОУ 41346335 (Клієнт), та ТОВ "Секвоя Капітал", код ЄДРПОУ 43385549 (Фактор), укладено Договір факторингу № АК-10/06/2025, відповідно до якого право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором № 2983387 від 06.12.2019 року в сумі 45104 грн відступлено ТОВ "Секвоя Капітал". Це підтверджується наданими позивачем копіями договору факторингу та додатками до нього: витягом з реєстру боржників до Договору факторингу № АК-10/06/2025 від 10.06.2025 р., який містить посилання на договір, укладений ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 06.12.2019 р. за № 2983387, сума заборгованості 45104 грн, з яких 12000 грн сума заборгованості за тілом кредиту та 33104 грн сума заборгованості за відсотками.
ТОВ "Секвоя Капітал" здійснило оплату за відступлення прав вимоги згідно з платіжною інструкцією № 185 від 16.06.2025 року.
07 липня 2025 року між ТОВ "Секвоя Капітал", код ЄДРПОУ 43385549 (Клієнт), та ТОВ "Фінансова компанія "СОЛВЕНТІС", код ЄДРПОУ 43657029 (Фактор), укладено Договір факторингу № ДФ - 07072025, відповідно до якого право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором № 2983387 від 06.12.2019 року в сумі 45104 грн відступлено ТОВ "Фінансова компанія "СОЛВЕНТІС".
Позивач здійснив оплату за відступлення прав вимоги згідно з платіжною інструкцією № 812 від 08.07.2025 року. 
Відповідно до Наказу № 70-к від 01.07.2025 р. ТОВ "Фінансова компанія "ПІНГ-ПОНГ" (код ЄДРПОУ 43657029) з 01.07.2025 р. перейменовано в ТОВ "Фінансова компанія "СОЛВЕНТІС".

Норми права, які застосував суд.
На підставі ст. 205 та ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин, зміст якого зафіксований в електронному документі, вважається вчиненим у письмовій формі.
Відповідно до ст. 13 ЗУ "Про споживче кредитування" договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). 
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
За приписами ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 
Відповідно до ст. 1078 ЦК предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Мотивована оцінка і висновки суду.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд встановив, що між первісним кредитором ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та відповідачем ОСОБА_1 виникли цивільно-правові відносини на підставі кредитного договору, укладеного в електронній формі. ОСОБА_1 був обізнаний з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням процентів за користування кредитом, та погодився ними. Факт укладення договору підтверджується використанням відповідачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до власноручного підпису. 
Належне виконання первісним кредитором своїх зобов`язань щодо надання кредитних коштів підтверджується інформаційною довідкою платіжної системи про перерахунок коштів на картку відповідача.
Відповідач, порушуючи умови кредитного договору та вимоги ст. 526, 1054 ЦК України, взяті на себе зобов`язання не виконав, суму кредиту та відсотків у встановлені строки не сплатив. Доказів погашення заборгованості чи спростування розрахунку позивача відповідач суду не надав.
Суд перевірив наданий позивачем розрахунок заборгованості та визнає, що сума заборгованості, яку позивач просить стягнути, є обґрунтованою та відповідає умовам договору. Станом на дату відступлення права вимоги та подання позову загальна сума заборгованості, згідно з розрахунком наданим первісним кредитором ТОВ "АЛЕКСКРЕДИТ" становить 78512,00 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 12000,00 грн та процентів за користування кредитом у розмірі 66512 грн.
Враховуючи, що до позивача ТОВ "Фінансова компанія "СОЛВЕНТІС" на підставі договорів факторингу перейшло право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором, і факт цього переходу документально підтверджений, позивач набув статусу нового кредитора та має право вимагати виконання зобов`язання.
Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 45104 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 12000 грн, заборгованість за відсотками - 33104 грн. З урахування принципу диспозитивності, суд розглядає справу у межах позовних вимог, які, керуючись наведеними вище міркуваннями, визнає обґрунтованими та задовольняє.

Щодо розподілу судових витрат.
Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.
Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, то суд дійшов таких висновків.
На підтвердження витрат на правову допомогу позивач надав договір про надання правничої допомоги № 43657029 від 01.07.2025, додаткову угоду № 2983387 від 30.09.2025 року до нього, та акт про підтвердження надання правничої (правової) допомоги адвокатом (Виконання робіт, надання послуг) № 2983387 від 30.09.2025 року, відповідно до якого позивачу надано послуги правової допомоги на загальну суму 6000,00 грн.
Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Частинами 3, 4 статті 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.141 ЦПК при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі №905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Також Верховний Суду у справі №873/212/21 дійшов висновку про те, що суд може зменшити розмір указаних витрат, коли відображена у відповідних доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та є неспівмірною з обсягом наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт.
Відповідно до висновків Верховного Суду у постанові від 19 січня 2023 року у справі №345/136/18, від 22 березня 2023 року у справі № 758/6113/19 суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Суд вважає, що висновки судів про часткову відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав непов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Верховний Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності). а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited" проти України», заява № 19336/04).
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Керуючись критеріями обґрунтованості та пропорційності судових витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, а саме те, що заборгованість виникла за договором споживчого кредитування, беручи до уваги що ця справа є малозначною, розглядається в порядку спрощеного провадження, позовна заява є типовою для адвоката, суд визнає обґрунтованим стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 5000 гривень. 
Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 158, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

вирішив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СОЛВЕНТІС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СОЛВЕНТІС" заборгованість за кредитним договором № 2983387 від 06.12.2019 року у розмірі 45104 (сорок п`ять тисяч сто чотири) гривні.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СОЛВЕНТІС" судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 (п`яти тисяч) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СОЛВЕНТІС", код ЄДРПОУ 43657029, адреса місцезнаходження: 07406, Київська обл., м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 21/1.
ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повне рішення складено 12 січня 2026 року.

Суддя        В.В. Орловський