справа № 489/8971/25  провадження №2/489/404/26

РІШЕННЯ
Іменем України

05 січня 2026 року         м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомленням учасників справи (в письмовому провадженні) цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі - ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості 
встановив:
У листопаді2025 року через систему «Електронний суд» ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 66162,50 грн., а також 2422,40 грн. судового збору і 16000,00 грн. витрат на правничу допомогу.
Як на підставу позовних вимог позивач вказує, що 03.08.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» (далі - ТОВ «ІНФІНАС») та ОСОБА_1 укладено електронний договір №0733411755, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20000,00 грн. в межах строку кредитування - 36 календарних місяців.
14.07.2021 між ТОВ «ІНФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір №14-07/21, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №0733411755. 
10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №0733411755.. 
Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором №0733411755.. 
Відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого заборгованості відповідача на день формування позовної заяви складає 82175,00 грн., з яких: 5000,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 77175,00 грн. за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку - 0,00 грн.; заборгованість за пенею/штрафами, комісією, інфляційними втратами та трьома процентами річних 0,00 грн.
Проте, враховуючи принципи розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 66162,50 грн., яка зменшена за рахунок процентів з 77175,00 грн. до 61162,50 грн. 
Посилаючись на наведені обставини позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість.
Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 06.11.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи. 
Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином, в т.ч. шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті судової влади. Направлена на адресу відповідача судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судовий розгляд.
Правом на дання відзиву відповідач не скористалася. 
Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило.
Згідно статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За частиною п`ятою статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Із матеріалів справи встановлено, що 03.08.2019 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0733411755, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним кредитним лімітом 20000,00 грн. строком на 36 календарних місяців та максимальною відсотковою ставкою 1,75% в день. 
Відповідно до пункту 1.13 договору, у разі надання кредиту відповідними траншами, датою видачі кредиту є перерахування грошових коштів на рахунок позичальника.
Кредитний договір підписано відповідачем цифровим підписом за допомогою одноразового ідентифікатора «4d0d8q».
05.03.2020 ТОВ «ІНФІНАНС» надало пропозицію відповідачу на надання 2 траншу кредиту згідно Заявки-анкети № 2628600396 від05.03.2020 в рамках Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0733411755 від 03.08.2019 (оферта) на отримання кредиту в розмірі 5000,00 грн. строком кредитування на 30 днів зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 1,75 %.
Вказана оферта акцептована відповідачем 05.03.2020, що підтверджується Акцептом оферти від 05.03.2020, підписаної ОСОБА_1 електронним цифровим підписом за допомогою одноразового ідентифікатора «2n4z9u».
Успішне перерахування коштів на платіжну карту клієнта, позивач підтвердив листом ТОВ «Універсальні Платіжні рішення» від 08.07.2025 № 10864_25708142135, згідно якого 05.03.2020 здійснено перерахування грошових коштів сумі 5000,00 грн. ,маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua - 50249062, призначення платежу: зарахування 5000,00 грн. на карту НОМЕР_1 .
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Набуття прави вимоги до відповідача за вказаним договором позивач підтвердив наступним.
14.07.2021 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №14-07/21, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №0733411755. 
Із реєстру боржників до вказаного договору вбачається, що на дату набуття ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги заборгованості за кредитним договором № 0733411755 загальний розмір заборгованості становив 48487,50 грн., з якої заборгованість за тілом кредиту 5000,00 грн. та процентам 43487,50,00 грн.
10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №0733411755. 
Із реєстру боржників до вказаного договору вбачається, що на дату набуття ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги заборгованості за кредитним договором № 0733411755 загальний розмір заборгованості становив 82175,00 грн., з якої заборгованість за тілом кредиту 5000,00 грн. та процентам 77175,00 грн.
Отже заборгованість збільшилася за рахунок процентів.
Із доданих до позову розрахунків вбачається, що відповідач свої грошові зобов`язання не виконав внаслідок чого утворилася заборгованість, яка згідно розрахунку позивача, з урахуванням зменшення процентів з 77175,00 грн. до 61162,50 грн., становить 66162,50 грн.
Правове обґрунтування та мотиви суду
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України.
Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України).
Частина друга статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Наявними у справі доказами підтверджується, що відповідно до частини першої статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов укладених договорів, які оформлені в електронній формі та підписані відповідачем з використанням одноразового ідентифікатора і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.
Дослідженими судом доказами також підтверджується, що відповідач неналежно виконував свої грошові зобов`язання внаслідок чого утворилася заборгованість по тілу кредиту в розмірі 5000,00 грн.
Доказів, які б спростовували таку заборгованість матеріали справи не містять, а тому позов в цій частині є правомірним, у зв`язку із чим заборгованість за тілом кредиту підлягає стягненню з відповідача.
Щодо процентів в розмірі 77175,00 грн., які зменшені позивачем до 61162,00 грн., то суд з ними не погоджується з наступних підстав.
Пунктом 1.15 кредитного договору передбачено, що розмір кредиту (траншу), строк користування кредитом (траншем),вартість кредиту (траншу) у грошовому вираженні, реальна річна процентна ставка за кредитом (траншем) визначаються сторонами Додатку № 1 та Додатку № 2 до договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку № 3 та Додатку № 4 до Договору - при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту.
Матеріалами справи підтверджується, що відповідач отримав другий транш кредиту в розмірі 5000,00 грн., що підтверджується пропозицією ТОВ «ІНФІНАНС» на дання 2 траншу кредиту та акцептом цієї пропозиції відповідачем від 05.03.2020.
Із пропозиції та її акцепту вбачається, що строк кредитування становить 30 днів і її пролонгація не передбачена.
Враховуючи, що відповідач порушив грошові зобов`язання та жодного платежу на погашення 2 траншу кредиту не здійснив, відповідно з урахуванням узгодженої сторонами договору відсоткової ставки - 1,75 % в день, заборгованість по процентам в межах строку кредитування складає 2625,00 грн. (5000,00 х 1,75 % х 30).
Тому, саме вказаний розмір заборгованості по процентам і підлягає стягненню з відповідача.
Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитним договором та пеню припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (правовий висновок, викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, постановах від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц).
Вимоги про стягнення процентів, нарахованих відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, позивачем не заявлено. 
Таким чином, ТОВ «Коллект Центр», як новий кредитор, має право на стягнення з відповідача заборгованості кредитним договором у розмірі 7625,00 грн., яка складається із 5000,00 грн. заборгованості за тілом кредитом та 2625,00 грн. за процентами, у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Так як суд позов задоволено частково на підставі частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 279,06 грн. (2422,40 х 11,52%)
Вирішуючи питання про розподіл витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги складність справи, перелік наданих послуг, час, необхідний для складання позовної заяви у спорі, часткове задоволення позовних вимог та критерії розумності і співмірності.
При цьому, суд враховує висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Визначаючись з розподілом витрат на правничу допомогу, відповідно до вимог статей 137, 141 ЦПК України,  суд зважає на те, що справа є незначної складності, в даній категорії спірних правовідносин наявна усталена судова практика, обсяг наданих доказів є невеликим, розгляд справи здійснено в порядку спрощеного провадження, а також те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню (11,52%), у зв`язку із цим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрат на правничу допомогу в розмірі 1843,20 грн. 

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд
вирішив:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за кредитним договором № 0733411755 від 03.08.2021 в загальному розмірі 7625,00 грн. (сім тисяч шістсот двадцять п`ять гривень 00 коп.), а також судовий збір в сумі 279,06 грн. (двісті сімдесят дев`ять гривень 06 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1843,20 грн. (одна тисяча вісімсот сорок три гривні 20 коп.).
У іншій частині позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» , код ЄДРПОУ 44276926, місцезнаходження: м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306;
відповідач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 05.01.2026.

Суддя І.В.Коваленко