Головуючий І інстанції: Рубан В.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 р. 	Справа № 520/13996/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Ральченка І.М.,
Суддів: Подобайло З.Г. , Катунова В.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.10.2025, по справі № 520/13996/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Національної поліції в Харківській області   
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати Висновок від 24.04.2025 року, затверджений тимчасово виконуючим обов`язки начальника ГУ НП в Харківській області Болвіновим С.П. про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги на підставі пункту 3 частини 1 статті 97 Закону України “Про Національну поліцію”;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги у відповідності до пункту 3 частини 1 статті 97 Закону України “Про Національну поліцію” та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2024 року № 646 у зв`язку з визначенням ОСОБА_1 інвалідності III групи внаслідок причин зазначених у пункті 3 частини 1 статті 97 Закону України “Про Національну поліцію” та ухвалити відповідне рішення з урахуванням висновків суду;
- стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 75 000грн.;
- стягнути з Головного управління Національної поліції у Харківській області на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати на правничу допомогу.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.10.2025 адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано Висновок від 24.04.2025 року, затверджений тимчасово виконуючим обов`язки начальника ГУ НП в Харківській області Болвіновим С.П. про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги на підставі пункту 3 частини 1 статті 97 Закону України “Про Національну поліцію”.
Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги на підставі пункту 3 частини 1 статті 97 Закону України “Про Національну поліцію” та за результатами її розгляду прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.
В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.
Від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, яким просить суд стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Харківській області витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 34 500, 00 грн.
Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.10.2025 заяву представника позивача задоволено частково.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд.13, м. Харків, 61002, код ЄДРПОУ4010859) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) витрати на правничу допомогу у розмірі в розмірі 5000 (п`ять тисячі) грн.
В іншій частині заяву залишено без задоволення.
Відповідач, не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, у якій просило скасувати додаткове рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні заяви позивача у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги заявником вказано, представником позивача не надано детального опису робіт ( наданих послуг), виконаних адвокатом, кількість витраченого часу та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ч. 1 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Положеннями п. 1 ч. 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Крім того колегія суддів звертає увагу на положення ч. 6 та ч. 7 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до яких, визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У ході судового розгляду встановлено, що під час розгляду справи в суді першої інстанції правова допомога позивачу надавалась адвокатським бюро «Валентина Шафоростова» на підставі договору про надання правової допомоги від 14.05.2025.
Відповідно до п. 1.2 Договору обсяг правничої допомоги визначається Додатковою угодою до цього Договору.
Відповідно до п.3.1 Договору умови сплати гонорару та інші умови надання правничої допомоги визначаються Додатковою угодою до Договору.
Додатковою угодою до договору від 14.05.2025 визначено, що гонорар Бюро за правничу допомогу, обсяг якої визначений в пункті 1 цієї Додаткової угоди є фіксованим та становить 34 500 грн.
17.10.2025 року між позивачем та Адвокатським бюро «Валентина Шафоростова» складено акт наданої правничої допомоги №1-520/13996/25.
Так, відповідно до акту № 1-520/13996/25 Клієнт прийняв, а Бюро належним чином надало правничу допомогу з представництва інтересів Клієнта та надання інших видів правничої допомоги при розгляді Харківським окружним адміністративним судом справи 520/13996/25 за позовом ОСОБА_1 (Клієнта) до ГУ НП у Харківській області з питання виплати одноразової грошової допомоги в разі визначення втрати працездатності поліцейського, зокрема:
1.1.1.ознайомлення з документами наданими Клієнтом, ознайомлення з актуальною судовою практикою;
1.1.2 збір доказів, у тому числі підготовка та подання адвокатського запиту до Головного управління Національної поліції в Харківській області від 29.05.2025 року, підготовка та подання адвокатського запиту до Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Харківській області від 29.05.2025.
1.1.3.підготовка і подання до Харківського окружного адміністративного суду позовної заяви про визнання протиправним та скасування висновку, зобов?язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди від 29.05.2025, у тому числі підготовка та подання заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, понесених позивачем у зв`язку з розглядом справи 520/13996/25 в суді першої інстанції;
1.1.4. підготовка та подання до Харківського окружного адміністративного суду клопотання про долучення доказів у справі 520/13996/25 від 30.05.2025 року (відповіді ГУ НП в Харківській області від 30.05.2025 року Nє 356722025 та копії Висновку від 24.04.2025 року);
1.1.5.підготовка та подання до Харківського окружного адміністративного суду заяву про долучення до матеріалів справи 520/13996/25 в підсистемі Електронний суд електронної копії відзиву ГУ НІ в Харківській області у справі 520/13996/25 від 04.07.2025 року; 
1.1.6.підготовка та подання до Харківського окружного адміністративного суду клопотання про долучення доказів у справі 520/13996/25 від 22.07.2025 року (копія консультаційного висновку спеціаліста КНП ХОР "ОБЛАСНИЙ ПСИХОНЕВРОЛОГІЧНИЙ ДИСПАНСЕР № 3’’’ від 22.07.2025 щодо пацієнта ОСОБА_1 );
1.1.7.підготовка та подання до Харківського окружного адміністративного суду заяви про надання інформації про стан розгляду справи 520/13996/25 від 06.10.2025 року.
Пунктом 2.1. Акта № 1-520/13996/25 встановлено, що усього розмір фіксованого гонорару та витрат Бюро за надану правничу допомогу визначену у п.п. 1.1.1. - 1.1.7 цього Акту складає фіксований гонорар у розмірі 34 500, 00 грн., який станом на день підписання цього Акту оплачено у повному обсязі.
Крім того, представником позивача надано до суду детальний опис наданих послуг (правничої допомоги) від 17.10.2025 року.
Гонорар у розмірі 34 500, 00 грн. сплачений ОСОБА_1 в повному обсязі на підставі Рахунку № INV-000158 від 14.05.2025 року, що підтверджується платіжною інструкцією Nє 8378-6604-1330-2039 від 14.05.2025 року.
Суд першої інстанції задовольняючи частково заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справи, виходив з того, що частина витрат у зв`язку із наданими послугами не підлягає відшкодуванню, а загальний розмір витрат є не співмірним зі складністю справи.
Колегія суддів підтримує такі висновки та зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Так, аналізуючи зміст наданих позивачу послуг в контексті здійснення представництва інтересів позивача у даній справі, реальним результатом є складання позовної заяви.
При цьому, надаючи оцінку співмірності заявленої до відшкодування позивачем суми витрачених коштів на складання позовної заяви критеріям, встановленим ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів зазначає, що виходячи зі складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг позивачу, враховуючи суть спірних правовідносин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що співмірним розміром витрат на правничу допомогу в даному випадку є 5000,00 грн.
Щодо доводів відповідача про те, що представником позивача не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, кількість витраченого часу та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, то колегія суддів зазначає, що саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на зміст ч. 4 ст. 134 КАС України, яка запроваджена «для визначення розміру витрат», у той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.12.2020 у справі №640/18402/19.
Крім того, відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару у такому випадку.
Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21.
Доводи апеляційної скарги не містять жодних обґрунтувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції щодо співмірності погоджених до відшкодування судових витрат із обсягом виконаних адвокатом робіт, так само як і не містять розрахунку суми витрат, які, за позицією відповідача, є належними до відшкодування, а зводяться фактично до цитування норм процесуального права, що регулюють спірні правовідносини.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо розподілу судових витрат.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування додаткового рішення суду першої інстанції не вбачається. 
Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області - залишити без задоволення.
Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.10.2025 по справі № 520/13996/25 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	З.Г. Подобайло   В.В. Катунов