ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 лютого 2026 року	справа № 380/24341/25	
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Коморного О.І., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та зобов`язання вчинити дії.
Обставини справи.
До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №1159/12/18050 від 22.09.2025 року, виданої станом на 05.03.2019 року у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області з 01.04.2019 року перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №1159/12/18050 від 22.09.2025 року, виданої станом на 05.03.2019 року у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”, здійснити виплату різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром з 01.04.2019 по день проведення перерахунку.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Львівській області та отримує пенсію відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі – Закон № 2262-ХІІ) за вислугу років.
Позивач вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 було складено та надіслано відповідачу оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року. Вказана довідка була сформована у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ, статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704, із включенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 року перерахунку основного розміру пенсії позивача.
З метою реалізації свого права на перерахунок пенсії позивач звернувся до відповідача із відповідною заявою про перерахунок та виплату пенсії на підставі вказаної довідки. Проте, відповідач відмовив у задоволенні заяви, посилаючись на те, що після визнання протиправними та скасування пунктів 1, 2 Постанови КМУ № 103, урядом не приймалося інших рішень щодо умов і порядку проведення перерахунку пенсій. Позивач вважає таку відмову протиправною та такою, що порушує вимоги Конституції України, пенсійного законодавства, а також гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право мирно володіти своїм майном.
Ухвалою від 17 грудня 2025 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
У поданому до суду відзиві відповідач проти позову заперечує та просить відмовити у його задоволенні в повному обсязі. В обґрунтування своєї правової позиції відповідач зазначив, що формування грошового забезпечення, з якого проводиться призначення (перерахунок) пенсій, не входить до компетенції органів Пенсійного фонду України. Відповідач наголосив, що відповідно до Порядку № 45 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться виключно у разі прийняття відповідного рішення Кабінетом Міністрів України. Тобто, при зміні грошового забезпечення військовослужбовців чинним законодавством передбачено проведення масового перерахунку всіх пенсій (без подання особистих заяв), а не індивідуально щодо окремих осіб.
Окремо відповідач звернув увагу суду на те, що на виконання Постанови КМУ № 103 позивачу вже було проведено перерахунок пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.03.2018 року. Після судового скасування пунктів 1, 2 Постанови № 103, якими визначався механізм перерахунку відповідно до Постанови № 704, інших нормативно-правових актів щодо визначення складових грошового забезпечення для перерахунку пенсій після 05.03.2019 року Урядом не приймалося.
Також відповідач зазначив, що довідка про розмір грошового забезпечення сама по собі не породжує права на перерахунок пенсії, адже єдиною підставою для такого перерахунку є нормативно-правовий акт Кабінету Міністрів України. Оскільки після проведення останнього перерахунку Уряд не приймав рішень про зміну розмірів видів грошового забезпечення або введення нових щомісячних додаткових видів забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, відповідач вважає, що правові підстави для задоволення вимог позивача відсутні.
Суд на підставі заяв по суті справи, якими згідно з частиною третьою статті 263 КАС України є позов та відзив, а також поданих сторонами доказів
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Львівській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
З 01 січня 2018 року пенсію позивачу було перераховано відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб». Водночас, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45.
Як встановлено з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 підготував та видав довідку № 1159/12/18050 від 22 вересня 2025 року про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05 березня 2019 року. До вказаної довідки, окрім посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, включено також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премію.
07 листопада 2025 року позивач через свого представника звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії на підставі зазначеної оновленої довідки з 01 квітня 2019 року.
Листом від 25 листопада 2025 року № 28677-30957/A-52/8-1300/25 відповідач відмовив у проведенні перерахунку. Своє рішення пенсійний орган мотивував тим, що після визнання протиправними та скасування пунктів 1, 2 Постанови № 103 (якими було передбачено проведення перерахунку пенсій відповідно до Постанови № 704), інших рішень Уряду про умови та порядок проведення перерахунку пенсії не приймалося, а тому законні підстави для проведення перерахунку пенсії наразі відсутні.
Не погоджуючись із такими діями суб`єкта владних повноважень та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, та перевіряючи оскаржувані дії суб`єкта владних повноважень на відповідність критеріям, визначеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.
Суд зазначає, що право на соціальний захист, гарантоване статтею 46 Конституції України, є одним із основоположних прав людини. У свою чергу, пенсія — це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого законодавством пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених Законом.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі – Закон № 2262-ХІІ). Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Згідно з частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року – страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону № 2262-XII, згідно з якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Частиною четвертою статті 63 Закону № 2262-ХІІ визначено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у звязку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Кабінет Міністрів України постановою від 13 лютого 2008 року № 45 затвердив Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі – Порядок № 45). Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Абзацом 1 пункту 5 Порядку № 45 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018) було передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням. При цьому, у додатку 2 до Порядку № 45 міститься форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку постановою № 103 було викладено в новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).
Водночас, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року в адміністративній справі № 826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45. Суд вважає за необхідне наголосити, що оскільки зміни, внесені постановою № 103, зокрема до додатку 2 до Порядку № 45 (щодо форми довідки), були визнані судом протиправними та нечинними, то з 05 березня 2019 року – дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 – відновила свою дію попередня редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін. Тобто, з цієї дати відновлено право осіб на перерахунок пенсій з урахуванням не лише окладів та вислуги, а й додаткових видів грошового забезпечення.
Аналізуючи наведені норми чинного законодавства в їх системному взаємозв`язку, суд приходить до переконання, що з 05 березня 2019 року виникли правові підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення. З цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою № 704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
При вирішенні даної справи суд враховує правові висновки Верховного Суду. Так, у постанові від 17 грудня 2019 року у зразковій справі № 160/8324/19 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку: "З 05.03.2019 - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, оскільки з цієї дати позивачі мають право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою № 704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону № 2011-ХІІ". Відповідно до частини третьої статті 291 КАС України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
Суд відхиляє доводи відповідача про відсутність підстав для перерахунку пенсії та відхиляє їх з огляду на таке. Посилання відповідача на те, що після скасування пунктів 1, 2 Постанови № 103 Уряд не приймав інших рішень про умови та порядок проведення перерахунку, є безпідставними та не звільняють суб`єкта владних повноважень від обов`язку забезпечити реалізацію конституційного права громадянина на соціальний захист. Право на перерахунок пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення виникло в силу прямої дії Закону № 2262-ХІІ та відновлення дії попередньої редакції Порядку № 45 внаслідок судового рішення. Відсутність окремого рішення Уряду, яке б деталізувало механізм перерахунку після 05.03.2019, не може бути перешкодою для реалізації гарантованого законом права, оскільки це суперечило б принципу верховенства права. Держава не може посилатися на відсутність певного нормативного регулювання (власну бездіяльність у нормотворчості) як на підставу для відмови у задоволенні законних вимог особи.
Також суд звертає увагу, що відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У практиці Європейського суду з прав людини (зокрема, у справах «Кечко проти України», «Суханов та Ільченко проти України») наголошено, що якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів або відсутність механізму як на причину невиконання своїх зобов`язань.
Оскільки позивач надав відповідачу довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, видану уповноваженим органом ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), у відповідача виник обов`язок здійснити перерахунок пенсії позивача з 01 квітня 2019 року (з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії, тобто після отримання довідки та звернення із заявою). Пенсійний орган не наділений повноваженнями самостійно визначати розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії та піддавати сумніву відомості, викладені у довідках уповноважених органів, що видані у відповідності до чинного законодавства.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відмова відповідача у проведенні перерахунку пенсії позивача на підставі оновленої довідки порушує право позивача на належне пенсійне забезпечення, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог в частині зобов`язання здійснити виплату різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром пенсії з 01 квітня 2019 року по день проведення перерахунку, суд зазначає таке.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оскільки суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії та зобов`язав його здійснити такий перерахунок, то питання щодо нарахування та виплати конкретних сум (різниці між належною та фактично виплаченою пенсією) повинно вирішуватися пенсійним органом в процесі виконання рішення суду.
Суд наголошує, що станом на момент вирішення даної справи перерахунок пенсії відповідачем ще не проведено, а конкретний розмір заборгованості не визначено. Суд не може підміняти державний орган у виконанні його функцій щодо розрахунку, нарахування та виплати пенсійних коштів до моменту фактичного проведення такого перерахунку. Право на виплату різниці (заборгованості) виникне у позивача лише після проведення перерахунку на виконання цього судового рішення та нарахування відповідних сум органами Пенсійного фонду.
За таких обставин, вимога про зобов`язання виплатити різницю є передчасною, оскільки на даному етапі відсутні підстави вважати, що відповідач ухилиться від виплати нарахованих сум після проведення перерахунку. Судовому захисту підлягає лише порушене право, а не право, яке може бути порушено в майбутньому. Враховуючи викладене, у задоволенні позовної вимоги в цій частині слід відмовити.
Згідно зі статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Таким чином, за сукупністю наведених обставин, враховуючи правову позицію Верховного Суду, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Суд встановив, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн, що підтверджується квитанцією, наявною в матеріалах справи. 
Враховуючи, що основна позовна вимога немайнового характеру (щодо зобов`язання вчинити дії з перерахунку пенсії) задоволена судом, а відмова стосується лише способу виконання рішення (виплати ще не нарахованих сум), суд вважає за необхідне стягнути судовий збір на користь позивача у повному обсязі.
Керуючись статтями 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-
у х в а л и в :
1. Позов задовольнити частково.
2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01 квітня 2019 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №1159/12/18050 від 22 вересня 2025 року, виданої станом на 05 березня 2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704.
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (адреса: вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016; код ЄДРПОУ 13814885) з 01 квітня 2019 року перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №1159/12/18050 від 22 вересня 2025 року, виданої станом на 05 березня 2019 року, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум.
4. У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (адреса: вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016; код ЄДРПОУ 13814885) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.
Рішення може бути оскаржене, згідно зі статтею 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його складення в порядку письмового провадження. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Рішення набирає законної сили, згідно зі статтею 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складений 06 лютого 2026 року.

Суддя Коморний О.І.