ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 лютого 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/22221/25
Провадження № 33/820/37/26

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А. розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Хмельницькогоміськрайонного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2025 року, якою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та 

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_1 о 02 год. 10 хв. 23 липня 2025 року у м.Хмельницькому, по вул. Подільській, 102, керував транспортним засобом марки та моделі «PeugeotPartner», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.
Постановою судді Хмельницькогоміськрайонного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, скасувати постанову судді суду першої інстанції, а провадження у справі закрити.
Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що копію оскаржуваної постанови отримав лише 17.11.2025, на домашню адресу копія постанови не надходила.
Крім того, зазначає, що дійсно відмовлявся від проходження огляду на стан сп?яніння на місці зупинки транспортного засобу, наполягав на проходженні такого огляду в стаціонарному медичному закладі, однак співробітники поліції не забезпечили реалізацію цього права і це об?єктивно підтверджується матеріалами провадження.
Вважає, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУПАП щодо нього було складено безпідставно, дії працівниківполіції були незаконними, тому справа підлягає закриттю за відсутністю події та складу правопорушення.
Процедура освідування чітко передбачена чинним законодавством і суворе її дотримання є прямим обов?язком працівників поліції. Натомість, співробітник поліції, отримавши відмову від проходження огляду на стан сп?яніння на місці зупинки транспортного засобу, підкріплену вимогою ОСОБА_1 проводити такий огляд в стаціонарному медичному закладі, мав би виписати відповідне направлення і доправити його в найближчий медичний заклад.
Відповідне направлення поліцейський виписав, однак в медичний заклад - не доправив. Натомість, почав наполегливо пропонуватизнову і знову пройти огляд на місці зупинки, викликав для допомоги ще один екіпаж патрульної поліції, які також почали переконувати апелянта в недоцільності проходження огляду на місці зупинки, і, під їх тиском, ОСОБА_1 змушений був погодитися на це. Але з результатами огляду не погодився.
Такі обставини підтверджуються наявними у справі відеозаписами, які суд першої
інстанції до уваги не взяв.

Позиції учасників судового провадження

У судове засідання особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 та його захисник Косюк Р.М. не з`явилися,булиналежним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 поважних причин неявки не повідомив.
Захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Косюк Р.М. надіслав заяву, в якій він просить відкласти розгляд апеляційної скарги на іншу дату через зайнятість в іншому судовомузасіданні Ярмолинецького районногосуду Хмельницької області, яке призначено на 10.00 год. 04 лютого 2026 року.
Апеляційний суд звертає увагу, що апеляційна скарга особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 надійшла в провадження Хмельницького апеляційного суду 24 листопада 2025 року та призначалася до розгляду 03.12.2025 на 09.00 год., 15.12.2025 на 09.30 год., 23.12.2025 на 09.15 год., 13.01.2026 на 09.30 год., 13.01.2026 на 09.30 год., 28.01.2026 на 09.00 год., 04.02.2026 на 09.30 год., але на всі призначенні судові засідання ОСОБА_1 не з`являвся, був вчасно повідомлений про місце, день та час розгляду апеляційної скарги, причин неявки не повідомляв, тоді як захисник Косюк Р.М., з усіх призначених судових засідань, приймав участь лише 15.12.2025, на якому заявив клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та 13.01.2026, на якому знову заявив клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а після відмови у задоволенні такого клопотання та постановлення судом про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , який був належним чином повідомлений час та місце судового розгляду, заявив відвід головуючій судді, постановою Хмельницького апеляційного суду від 20 січня 2026 року відмовлено у задоволенні заявленого відводу.
Крім того, неодноразово захисник надсилав клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, зокрема: 03.12.2025 у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні (а/с 47), 27.01.2026 у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю (хвороба) (а/с 75), 04.02.2026 у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні (а/с 83).
23 грудня 2025 року розгляд справи було відкладено у зв`язку із оголошенням у м. Хмельницькому повітряної тривоги та відсутністю електропостачання у суді (а/с 55).
За вказаних обставин, у даному конкретному випадку, з огляду на тривале перебування справи про адміністративне правопорушення на розгляді в суді апеляційної інстанції, а також численні відкладення судових засідань за ініціативою захисника особи, яка подала апеляційну скаргу, апеляційний суд вважає за необхідне застосувати практику Європейського суду з прав людини, висловлену в його рішеннях, зокрема «Юніон Еліментаріа Сандерс проти Іспанії» від 07 липня 1989 року (AlimentariaSanders S.A. v. Spain"),а саме, у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.
В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Приймаючи до уваги викладене, дотримуючись принципів законності і верховенства права та розумності строків під час здійснення розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також враховуючи неодноразові відкладення судових засідань за ініціативою апелянтів, апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, повідомлених належним чином про дату, час та місце слухання справи.
Крім того, відповідно до вимог частини 6 статті 294 КУпАП за наведених обставин їх неявка не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду, апеляційним судом вжиті всі можливі заходи для повідомлення ОСОБА_1 та його захисника адвокатаКосюка Р.М. про час та місце судового засідання, апеляційний суд, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за їх відсутності.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви суду

Щодо поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження.

Відповідно до вимог частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з днявинесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що право на судовий захист не повинно бути ілюзорним, а особа має мати реальну можливість оскаржити судове рішення.
Так, у пункті 36 рішення у справі «Bellet v. France» від 4 грудня 1995 року ЄСПЛ зазначив, що для того, що б доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Відповідно до приписів ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.
Зі змісту статті 289 КУпАП вбачається, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
18 листопада 2025 року особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2025 року, очевидно пропустивши встановлений законодавством строк апеляційного оскарження, при цьому просить його поновити. Поважність причин такого пропуску обґрунтовує тим, що копію постанови отримав лише 17 листопада 2025 року.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 копію постанови від 27.10..2025 року отримав 17.11.2025 року (а/с 39).При цьому в матеріалах справи відсутнє підтвердження належного повідомлення ОСОБА_1 про судове засідання, яке було проведено 27 жовтня 2025 року.
Апеляційний суд визнає наведені вище обставини поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження та, враховуючи, що такий пропуск не є значним, з метою ефективного та належного забезпечення права особи на доступ до правосуддя,необхідно поновити апелянту строкапеляційного оскарження постанови судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2025 року.
Щодо оскарження постанови по суті.

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
У поданій апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 оскаржує порядок проведеного огляду на стан сп`яніння та доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Зі змісту статей 245, 280 КУпАП вбачається, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
У ході апеляційного розгляду встановлено, що зміст оскаржуваної постанови судді Хмельницькогоміськрайонного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2025 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1статті 130 КУпАП, відповідає вимогам статей 283-284 КУпАП, справу суддею суду першої інстанції розглянуто відповідно до вимог статті 280 КУпАП.
Суддею суду першої інстанції у ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 о 02 год. 10 хв. 23 липня 2025 року у м.Хмельницькому, по вул.Подільській, 102, керував транспортним засобом марки та моделі «PeugeotPartner», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №399871 від 23.07.2025 року, у якому, з-поміж іншого, зафіксовані обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (а/с 1); направленням на медичний огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 23.07.2025 року (а/с 8); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у яких відображено наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів), у вказаному акті також зафіксовано результати такого огляду ОСОБА_1 – позитивний 2,33 ‰ (а/с 5,6); роздруківкою тесту приладу «DragerAlcotest 6810» від 23.07.2025 року - тест №4761, результат – 2,33 ‰ (а/с 4); відеозаписами, здійсненими за допомогою відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер працівників поліції, в яких зафіксовані обставини вчинення вказаного правопорушення ОСОБА_1 (а/с 11).
Вважаю, що докази, які містяться у матеріалах справи, є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення по справі.
Відповідно до підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність, в тому числі і за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
В рамках провадження у справі про адміністративне правопорушення для кваліфікації діяння за частиною 1 статті 130 КУпАП необхідно встановити та довести факт керування особою транспортним засобом та факт перебування водія під час керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Згідно з апеляційною скаргою, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 23 липня 2025 року не оскаржується.
Відповідно до вимог статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Апеляційний суд доводиапеляційної ОСОБА_2 про порушенняпрацівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння вважаєнеобґрунтованими.
Відповідно до норм статті 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
У наданих матеріалах відеозапису зафіксовано, що працівники поліції повідомляють про наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, роз`яснюють йому порядок проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, спочатку водій відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, але після того, як поліцейський попереджає його про наслідки відмови від проходження такого огляду, що і в цьому випадку буде складено щодо нього протокол за порушення вимог п.2.5 ПДР, ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, результат огляду склав 2,33 проміле. Від проходження повторного огляду у закладі охорони здоров`я водій відмовився.
Відповідно до цього ж відеозапису, огляд водія було проведено з дотриманням порядку, передбаченого статтею 266 КУпАП та Інструкціїпро порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735735 (далі – Інструкція № 1452/735).
Відеозаписами зафіксовані реальні події, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити дійсні обставини справи, які прямо вказують на ОСОБА_1 , як на правопорушника, який керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, погодився пройти огляд на місці зупинки, відмовився від проходження огляду у медичному закладі, внаслідок чого стан алкогольного сп`яніння встановлювався на місці зупинки.
Апеляційний суд визнає відеозапис належним та допустимим доказом, оскільки він отриманий у встановленому законом порядку та дозволяє повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення, що разом з іншими наявними у справі доказами є достатнім для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
Відповідно до пунктів 6, 7 розділу І Інструкції № 1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби); 2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
За змістом розділу ІІ цієї Інструкції№ 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.
Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі – акт огляду). У випадку встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.
Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Поліцейський доставляє водія до закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан сп`яніння тільки за згодою водія та не має повноважень везти водія до закладу охорони здоров`я, якщо водій висловив відмову проходити такий огляд в медичному закладі на місці зупинки транспортного засобу.
На підставі зазначеного, вважаю, що доводи ОСОБА_1 щодо неправомірності проведеного огляду працівниками поліції на місці зупинки, безпідставності складання ними протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього, а також твердження про те, що ОСОБА_1 наполягав на проведенні огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, є надуманими, не підтверджуються наявними у справі доказами та спрямовані на уникнення винного від відповідальності за вчинене діяння.
Звертаю увагу, що відповідно до вимог статті 267 КУпАП у разі незгоди з діями працівників поліції ОСОБА_1 міг оскаржити такі дії у порядку, передбаченому КАС України або до вищестоящого органу (вищестоящій посадовій особі). 
Таким чином, вважаю, що в апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду. Сукупність зібраних та досліджених доказів за своїм змістом та якістю дозволяють суду констатувати наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП. 
Отже, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, визначив вид стягнення і його розмір у межах, установлених частиною 1 статті 130 КУпАП, з дотриманням передбаченого статтею 38 КУпАП строку.
З урахуванням наведеного, доходжу висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,оскільки відсутні підстави для скасування постанови судді та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, апеляційні доводи є необґрунтованими та задоволеннюне підлягають.
На підставі викладеного, керуючись статтями 285, 294 КУпАП, -
ПОСТАНОВИЛА:
Поновити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2025 року.
Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Хмельницькогоміськрайонного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2025 року, якою ОСОБА_1  винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя