ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2025 року 
м. Київ
справа № 420/29377/24
адміністративне провадження № К/990/21817/25  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Шишова О. О.,
суддів: Дашутіна І. В., Яковенка М. М.,
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИЛАЙН ГРУП» до Одеської митниці про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення майнової шкоди, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИЛАЙН ГРУП» на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року (ухвалену у складі головуючого судді Юхтенко Л. Р.) та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року (постановлену в складі колегії суддів: головуючого судді Єщенка О. В., суддів    Крусяна А. В., Яковлєва О. В.) у справі №420/29377/24
УСТАНОВИВ: 
І. Рух справи
Товариство з обмеженою відповідальністю «ВИЛАЙН ГРУП» (далі - ТОВ «ВИЛАЙН ГРУП») звернулось до суду з позовом до Одеської митниці, у якому просило:
визнати протиправними дії Одеської митниці при проведені митних формальностей під час митного оформлення імпортованого ТОВ «ВИЛАЙН ГРУП» товару за контрактом №15/03/24 від 15 березня 2024 року, які полягають: у відсутності перевірки митним органом кількості товару при використанні ним показника кількості товару при виборі способу визначення ваги імпортованого товару, що стало порушенням при виборі способу визначення ваги імпортованого товару; у відсутності зазначення під час проведення митних формальностей показників температури та вологості, які за технічними умовами безпосередньо впливають на якісні характеристики товару та відносяться до обов`язкових умов при встановленні відповідності товару заявленим якісним характеристикам; у неврахуванні поданих до митного оформлення технічних сертифікатів (специфікацій) та пояснень декларанта без зазначення обґрунтованих підстав для їх відхилення; у відсутності рішень, на підставі яких було здійснено безпосереднє вилучення у позивача імпортованих товарів, та на підставі яких складалися протоколи про вилучення товарів; у вилученні більшої кількості імпортованим позивачем товарів, ніж відображено у протоколах вилучення;
зобов`язати Одеську митницю повернути на користь ТОВ «ВИЛАЙН ГРУП» вилучений на підставі протоколів від 06 вересня 2024 року №0906/50000/24 та №0907/50000/24 товар: папір формату А4 у кількості 860 пачок;
стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ «ВИЛАЙН ГРУП» завдану Одеською митницею майнову шкоду у розмірі 40 693,40 грн., яка була завдана внаслідок не виконання приписів пункту 13 Порядку переміщення товарів у пунктах пропуску через державний кордон, що розташовані на території морських портів України, під час контейнерних перевезень у прямому, змішаному сполученні, затвердженого    Постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2009 за № 320.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на неправомірність дій митниці під час вибору способу огляду імпортованого товару, недотриманні умов огляду товару, що призвело до вилучення товару у більшій кількості та порушення майнових прав ТОВ «ВИЛАЙН ГРУП», пов`язаних з витратами на проведення митних формальностей.
ІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року за клопотанням відповідача закрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИЛАЙН ГРУП» на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України адміністративного судочинства України    (далі -    КАС України).
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року апеляційну скаргу ТОВ  «ВИЛАЙН ГРУП» -    залишено без задоволення.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року    - залишено без змін.
Суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов такого висновку.
Позовні вимоги в частині визнання протиправними дії відповідача при проведені митних формальностей під час митного оформлення імпортованого ТОВ «ВИЛАЙН ГРУП» товару за контрактом №15/03/24 від 15 березня 2024 року, які полягають: у відсутності перевірки митним органом кількості товару при використанні ним показника кількості товару при виборі способу визначення ваги імпортованого товару, що стало порушенням при виборі способу визначення ваги імпортованого товару; у відсутності зазначення під час проведення митних формальносте показників температури та вологості, які за технічними умовами безпосередньо впливають на якісні характеристики товару та відносяться до обов`язкових умов при встановленні відповідності товару заявленим якісним характеристикам; у неврахуванні поданих до митного оформлення технічних сертифікатів (специфікацій) та пояснень декларанта без зазначення обґрунтованих підстав для їх відхилення; у відсутності рішень, на підставі яких було здійснено безпосереднє вилучення у позивача імпортованих товарів, та на підставі яких складалися протоколи про вилучення товарів; у вилученні більшої кількості імпортованим позивачем товарів, ніж відображено у протоколах вилучення, не належать розгляду за правилами адміністративного судочинства, а отже окремо позовні вимоги про стягнення майнових втрат не можуть розглядатися у порядку адміністративного судочинства та мають розглядатися у порядку господарського судочинства (відповідно до суб`єктного складу).
ІІІ. Провадження в суді касаційної інстанції
Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись неправильне застосування норми матеріального права та порушення норми процесуального права, просить їх скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Обґрунтовуючи касаційну скаргу, позивач зазначив, що ТОВ «ВИЛАЙН ГРУП» звернулося до адміністративного суду з метою захисту порушених Одеською митницею майнових прав в наслідок вчинення органом владних повноважень протиправних дій під час проведення митних формальностей, та протиправного вилучення майна товариства без наявності жодного рішення органу владних повноважень, у відмові здійснити передбачене законодавством відшкодування понесених товариством додаткових витрат, пов`язаних із проведенням додаткових митних формальностей. Однак, суд першої та апеляційної інстанції оскаржуваними помилково відмовили у розгляді позовних вимог товариства в порядку адміністративного судочинства, посилаючись на складання Одеською митницею протоколів про адміністративне правопорушення громадянкою ОСОБА_1 . 
При цьому, на відміну від доводів судів першої та апеляційної інстанції, позивач взагалі не просив розглядати протоколи щодо громадянки ОСОБА_1 в порядку адміністративного судочинства, а просив розглянути порушення органу владних повноважень, внаслідок яких було завдано майнової шкоди товариству.
Позивач зауважує, що суди не взяли до уваги, що у справах про адміністративне правопорушення, які розглядалися Маліновським районним судом міста Одеси позивач ТОВ «ВИЛАЙН ГРУП» не є учасником вказаних проваджень. Протоколи про адміністративні правопорушення Одеською митницею були складені не стосовно декларанта ТОВ «ВИЛАЙН ГРУП» та не службової особи уповноваженої особи декларанта ТОВ «ХОЛТ МЕЙН», а стосовно вчинених на думку Одеської митниці громадянки ОСОБА_1 , та відповідно до діючого законодавства ця фізична особа не може нести відповідальність за діяльність юридичної особи. 
Позивач наполягає, що Малиновським районним судом міста Одеси розглядалося лише питання наявності або відсутності правопорушень у діях громадянки ОСОБА_1. (яка не є декларантом або уповноваженою декларантом особою) та не розглядалося питання правомірності дій органу владних повноважень, які призвели до завдання майнової шкоди позивачу. Саме тому позивач звернувся до суду із позовними вимогами про визнання протиправними дій службових осіб Одеської митниці, які призвели до порушення майнових прав позивача (декларанта), якого порушником митних правил відповідач не зазначив взагалі.
Ухвалою Верховного Суду від 06 червня 2025 року відкрито касаційне провадження.
У відзиві на касаційну скаргу відповідач наполягає на тому, що заявлені позовні вимоги ТОВ «ВИЛАЙН ГРУП» не належать розгляду за правилами адміністративного судочинства, просить оскарженні судові рішення залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.
У відповіді на відзив на касаційну скаргу позивач зауважує, що предметом позовних вимог є факти порушення законодавства представниками Одеської митниці, просить задовольнити касаційну скаргу.
IV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Згідно із частиною першою    статті 125 Конституції України    судоустрій в Україні будується, зокрема, за принципом спеціалізації і визначається законом.
Метою запровадження цього засадничого принципу є більш глибокий і фаховий розгляд найбільш складних справ суддями, що мають відповідний досвід.
Спеціалізація є основним критерієм розподілу юрисдикцій і, власне, причиною створення судів різних юрисдикцій, бо нівелювання юрисдикційних критеріїв (у тому числі їх «змішування» в залежності від обставин конкретної справи, майнового стану особи, мети чи стадії її звернення до суду) призводить до розгляду однакових за своєю юридичною природою спорів різними судами, плутанини у визначенні належного суду, і, зрештою, - порушення принципів верховенства права і правової визначеності, що є прямим порушенням означеної вище норми    Конституції України.
Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 5 КАС України гарантовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Частиною 1 статті 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Згідно частин 2, 3 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи: 1) що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України; 2) що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства; 3) про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом; 4) щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) громадського об`єднання, саморегулівної організації віднесені до його (її) внутрішньої діяльності або виключної компетенції, крім справ у спорах, визначених пунктами 9, 10 частини першої цієї статті. Адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.
Статтею 20 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні, зокрема адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Відповідно до частини 2 статті 20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених    частинами першою    та    третьою    цієї статті.
Позивач наголошує, що поза увагою судів попередніх інстанцій залишено поза увагою той факт, що Одеська митниця вилучила майно ТОВ «ВИЛАЙН ГРУП» без складання будь-яких рішень про вчинення такого вилучення, в якому мало бути зазначено обґрунтування підстав вилучення, визначення обсягу майна, та відповідальних за вилучення майна.
Між цим, у справах №521/20037/24 та №521/20038/24 Маліновського районного суду міста Одеси не підлягали розгляду позовні вимоги про неправомірність дій Одеської митниці, а розглядалися питання щодо дій громадянки ОСОБА_1 , отже не було встановлено а ні факту правомірності у діях органу владних повноважень, а ні факту протиправності дій органу владних повноважень. 
Судами установлено, що  постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 31 січня 2025 року, яка 11.02.2025 року набрала чинності по справі №521/20037/24, закрито провадження у справі про притягнення декларанта до адміністративної відповідальності за    статтею 472 МК України    у зв`язку із відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення. Визначено повернути власнику або уповноваженій ним особі вилучений згідно протоколом про порушення митних правил №0906/50000/24 від 06.09.2024 товар.
Постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 31 січня 2025 року, яка 11.02.2025 набрала чинності    по справі №521/20038/24, закрито провадження у справі про притягнення декларанта до адміністративної відповідальності за    статтею 472 МК України    у зв`язку із відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення. Визначено повернути власнику або уповноваженій ним особі вилучений згідно протоколом про порушення митних правил №0907/50000/24 від 06.09.2024 товар.
Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що у цих судових справах надана правова оцінка наявним доказам, діями митного органу при здійсненні митних формальностей, зважування товару позивача, що є предметом спору у цій справі. Також вирішено питання про повернення вилученого згідно з протоколами про порушення митних правил №0907/50000/24 від 06.09.2024, №0906/50000/24 від 06.09.2024 товару власникові або уповноваженій особі.
Суди дійшли висновку, що оцінка належності цих доказів та розгляд відповідних протоколів про адміністративне правопорушення, що складені на підставі отриманої доказової бази, належить лише до повноважень суддів районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів, які відповідно до    статті 221 КУпАП    розглядають справи про адміністративні правопорушення.
Сам протокол про адміністративне правопорушення не може бути розглянутий в порядку адміністративного судочинства, як і не може бути предметом оцінки діяльність державних органів та їх уповноважених осіб в процесі збирання та надання відповідних доказів, що стосуються встановлення факту наявності адміністративного правопорушення з боку конкретної особи задля подальшого складення адміністративного протоколу та вирішення судом питання притягнення особи до відповідальності.
Верховний Суд уважає висновок про наявність підстав для закриття провадження помилковим, виходячи з такого.
Так, згідно ч. 1 ст. 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів    та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Згідно з частиною першою статті 24 Митного кодексу України (Глава 4. Оскарження рішень, дій або бездіяльності митних органів МК України), кожна особа має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність митних органів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси. 
Для цілей застосування цієї глави:
1) предмет оскарження - рішення, дії або бездіяльність митних органів, які оскаржуються;
2) дії митних органів - вчинки посадових осіб та інших працівників митних органів, пов`язані з виконанням обов`язків, покладених на них відповідно до цього Кодексу та інших актів законодавства України;
3) бездіяльність митних органів - невиконання посадовими особами та іншими працівниками митних органів обов`язків, покладених на них відповідно до цього Кодексу та інших актів законодавства України, або неприйняття ними рішень з питань, віднесених до їхніх повноважень, протягом строку, визначеного законодавством;
4) митний орган вищого рівня - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику;
5) митний орган, якого стосується предмет оскарження, - митний орган, який прийняв оскаржуване рішення, вчинив оскаржувані дії або допустив бездіяльність (пункт 2 частини другої статті 24 МК України).
Відповідно до частин 1, 2 статті 30 МК України посадові особи та інші працівники митних органів, які прийняли неправомірні рішення, вчинили неправомірні дії або допустили бездіяльність при виконанні ними своїх службових (трудових) обов`язків, у тому числі в особистих корисливих цілях або на користь третіх осіб, несуть кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та іншу відповідальність відповідно до закону.
Шкода, заподіяна особам та їхньому майну неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю митних органів, відшкодовується у порядку, визначеному законом.
Відповідно до частини 1 статті 511 МК України    (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) товари - безпосередні предмети порушення митних правил та відповідні документи, необхідні як докази у справі про порушення митних правил, можуть тимчасово вилучатися. Документи, які перебувають в електронному вигляді, вилучаються разом з відповідними носіями.
Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 511 МК України тимчасово вилучені товари, у тому числі транспортні засоби особистого користування, транспортні засоби комерційного призначення та документи повинні бути перелічені у    протоколі, що складається в передбачених цим Кодексом випадках, або в доданому до нього описі з точним зазначенням кількості, міри, ваги та особливих ознак цих товарів, транспортних засобів та документів, а також вартості товарів, транспортних засобів.
Вилучені товари, у тому числі транспортні засоби особистого користування, транспортні засоби комерційного призначення, передаються до митниці, в зоні діяльності якої вони тимчасово вилучені, або до митниці, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил.
Стаття 512 МК України визначає, що тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів та документів, зазначених у    частині першій    статті 511 цього Кодексу, може бути оскаржено в порядку, встановленому    главою 4    цього Кодексу та іншими законами України. Подання скарги на рішення про застосування тимчасового вилучення товарів, транспортних засобів та документів, зазначених у    частині першій    статті 511 цього Кодексу, не зупиняє дію такого рішення.
Верховний Суд також уважає слушними доводи касаційної скарги, що у  справах про адміністративне правопорушення, які розглядалися Маліновським районним судом міста Одеси позивач ТОВ «ВИЛАЙН ГРУП» не є учасником вказаних проваджень. Протоколи про адміністративні правопорушення Одеською митницею були складені не стосовно декларанта ТОВ «ВИЛАЙН ГРУП», а стосовно вчинених, на думку, Одеської митниці громадянки ОСОБА_1 .
У наведених справах про накладення адміністративного стягнення суди дійшли висновку, що представник Одеської митниці при зважуванні товару допустив порушення, суд переконаний, що висновки митного органу про вину ОСОБА_1 у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, зроблені на підставі припущень.
Статтею 472 МК України передбачена відповідальність за недекларування товарів (крім тих, що переміщуються через митний кордон України громадянами), транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.
Малиновським районним судом міста Одеси розглядалося лише питання наявності або відсутності правопорушень у діях громадянки ОСОБА_1 (яка не є декларантом або уповноваженою декларантом особою) та не розглядалося питання правомірності дій органу владних повноважень, які призвели до завдання майнової шкоди позивачу.
Отже, оскільки у розглядуваній адміністративній справі предметом спору не являються питання щодо накладення адміністративного стягнення (п.3 ч.2 ст.19 КАС України) та питання щодо правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності (п.1 ч.1 ст.20 КАС України), бо в цьому випадку оскаржуються конкретні дії посадових осіб митного органу (в тому числі порушенням строку митного оформлення та застосуванням додаткових процедур митних формальностей), а також заявлено вимогу про відшкодування шкоди.
Отже відповідно до наведених вище норм законодавства висновок суду про закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що ця справа не підсудна адміністративним судам є передчасною, оскільки суди не надали оцінки всім обставинам справи та доводам відповідача.
Пунктом 2 частини першої статті 349 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
Відповідно до частини першої    статті 353 КАС України    підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
За результатами касаційного перегляду розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями    345,    349,    353,    355,    356,    359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, 
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИЛАЙН ГРУП» - задовольнити.
2. Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року - скасувати, а справу №420/29377/24 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
3. Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                           О. О. Шишов
Судді                                                                                                    І. В. Дашутін
                                                                                                     М. М. Яковенко