Справа №490/8820/25
Провадження №1-кп/490/749/2026

Центральний районний суд м. Миколаєва 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2026 року        м.Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.04.2025 року за №62025150010002627 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, неодруженого, з вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого останній раз 31.07.2023 року Центральним районним судом м. Миколаєва у вигляді службових обмежень для військовослужбовців строком на 2 роки з відрахуванням в дохід держави 20% його грошового забезпечення, військовослужбовця призваного за мобілізацією, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу на посаді гранатометника-стрільця взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «матрос», 

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, 

за участю сторін кримінального провадження: прокурора - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинуваченого - ОСОБА_3 , захисника - ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що 29.03.2022 року ОСОБА_3 , призвано за мобілізацією згідно Указу Президента України від 24.02.2022 "Про загальну мобілізацію", ІНФОРМАЦІЯ_2 було відправлено до військової частини НОМЕР_2 для проходження військової служби.
29.03.2022 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 29.03.2022 №75 матроса ОСОБА_10 призначено на посаду гранатометника-стрільця взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та визначено таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
Згідно положень ч. 4 п. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Відтак, з 29.03.2022, тобто з моменту відправлення ОСОБА_3 у військову частину НОМЕР_2 із ІНФОРМАЦІЯ_3 , він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов?язку - проходження військової служби.
Згідно п. п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов?язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов?язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
Про порядок проходження військової служби в умовах воєнного стану матросу ОСОБА_3 достеменно було відомо і до часу нез`явлення вчасно без поважних причин на службу останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.
Проходячи військову службу, матрос ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов?язаний був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов?язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.
23.03.2025 матрос ОСОБА_3 на законних підставах вибув з території військової частини НОМЕР_2 та о 08:30 год. 24.03.2025 року зобов?язаний був з?явитися на службу до військової частини НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 .
Проте, матрос ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді гранатометника-стрільця взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_2 , діючи умисно всупереч вищезазначених вимог закону, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов?язків з військової служби в умовах воєнного стану, у визначений час в 08.30 год. 24.03.2025 не з?явився вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад три доби, а саме до військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та незаконно перебував поза її межами, проводячи час на власний розсуд, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця, який не з?явився вчасно на службу до військової частини, не пов?язуючи його з виконанням обов?язків з військової служби, до 29.08.2025.
29.08.2025 матрос ОСОБА_3 прибув до Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєному кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі висунутого обвинувачення, вказав, що дійсно о 08.30 год. 24.03.2025 не з?явився вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад три доби, а саме до військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 . Причина не з`явлення, вказує, що в нього хвора матір, яку нікому доглядати і він залишився біля матері. У скоєному щиро кається.
Крім визнання своєї вини обвинуваченим, його вина доведена і підтверджується доказами що надані прокурором та які досліджені в судовому засіданні:
- вироком Центрального районного суду м.Миколаєва від 31.07.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України та призначено покарання із застосуванням ст.69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.58 КК України замінено ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі на покарання у вигляді службових обмежень військовослужбовців строком на 2 роки з відрахуванням в дохід держави 20% грошового забезпечення. Вирок набрав законної сили 31.08.2023 року,
- витягом з наказу №75 від 29.03.2022 року, згідно якого ОСОБА_11 призначено на посаду гранатометника - стрільця взводу охорони роти військової частини НОМЕР_1 .
- листом військової частини НОМЕР_1 від 21.04.2025 року в якому вказано, що засуджений військовослужбовець ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повторно скоїв кримінальне правопорушення (самовільне залишив військову частину НОМЕР_2 , Повідомлення про кримінальне правопорушення від 28.03.2025 №101/175, витяг з ЄРДР від 16.04.2025). У зв?язку з повторним скоєнням кримінального правопорушення засуджений ОСОБА_3 знятий з обліку у військовій частині НОМЕР_1 . Виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 16.04.2025 №111 (підстава - ЄРДР від 16.04.2025 №62025150010002627), облікові та кадрові документи направленні до ІНФОРМАЦІЯ_3 , у тому числі і особова справа засудженого військовослужбовця, щодо здійснення контролю за поведінкою,
- листом військової частини НОМЕР_1 від 20.11.2025 року в якому вказано, що засуджений військовослужбовець ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повторно скоїв кримінальне правопорушення (самовільне залишив військову частину НОМЕР_2 , Повідомлення про кримінальне правопорушення від 28.03.2025 №101/175, витяг з ЄРДР від 16.04.2025). У зв?язку з повторним скоєнням кримінального правопорушення засуджений ОСОБА_3 знятий з обліку у військовій частині НОМЕР_1 . Виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 16.04.2025 №111 (підстава - ЄРДР від 16.04.2025 №62025150010002627), облікові та кадрові документи направленні до ІНФОРМАЦІЯ_3 , у тому числі і особова справа засудженого військовослужбовця, щодо здійснення контролю за поведінкою. Наглядова справа за вироком Центрального районного суду, якім був засуджений дезертир ОСОБА_3 направлена встановленим порядком до ІНФОРМАЦІЯ_5 (за місцем фактичного обліку військовослужбовця),
- звітом про здійснення відрахування та виплати ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_3 за період з березня 2024 року по березень 2025 року (включно), відповідно до якого вбачається що з останнього були стягнуті 20% від грошового забезпечення, в грошовому еквіваленті - 4201,86 грн., відповідно до ухвали (вироку) від 31.07.2023 року №4902255/22, провадження №1-КП/490/331/2023, яка видана Центральним районним судом м.Миколаєва,
- повідомленням про кримінальне правопорушення від ВЧ НОМЕР_1 від 28.03.2025 року в якому вказано, що матрос військової служби за призовом по мобілізації під дії правового режиму воєнного стану ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , самовільно залишив військову частину (26 березня 2025 року не прибув на військову службу у визначений командуванням час з місця розосередження особового складу). Попередньо встановлено, що 23.03.2025 ОСОБА_13 прибув на військову службу до в/м N?58 ( АДРЕСА_3 ) близько 8 ранку. У зв?язку із скаргами на стан здоров?я, військовослужбовцю був наданий час для відпочинку, і встановлений термін прибуття на військову службу до 8.30 24.03.2025 (і у разі наявності скарг на стан здоров?я прибути до медичного пункту військової частини НОМЕР_2 для обстеження медичними працівниками і надання медичної допомоги). Близько 9.00 24.03.2025 матрос ОСОБА_3 відповів на телефонний дзвінок командира взводу старшого лейтенанта ОСОБА_14 (якій здійснював розшук підлеглого, у зв?язку із не прибуттям на військову службу) і повідомив, його стан здоров?я різко погіршився і він звернеться до медичного закладу для надання медичної допомоги. Старший лейтенант ОСОБА_15 надав розпорядження щодо негайно прибуття матроса ОСОБА_3 до медичного пункту військової частини НОМЕР_1 . На протязі 24.03.2025 року матрос ОСОБА_3 до підрозділу не прибув, за медичною допомогою до медичного пункту військової частини НОМЕР_2 або до військової частини НОМЕР_3 (військовий госпіталь ЗСУ АДРЕСА_3 ) не звертався. На зв?язок не виходить, за місцем мешкання/розосередження відсутній, розшуковими заходами місце перебування встановити не вдалось. Довідка - доповідь про факт СЗЧ матросом ОСОБА_16 надана за номенклатурою доповідей 26.03.2025 №134/459. Інформація щодо фактичного залишення військової частини НОМЕР_2 уточнена в ході проведення службового розслідування. Зброя та боєприпаси військовослужбовця зберігається у визначеному місці. Одночасно прошу прийняти до уваги, що 31 липня 2023 року по справі №490/2355/22 ОСОБА_3 визнаний Центральним районним судом м. Миколаєва винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, і йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі статті 58 КК України покарання у вигляді позбавлення волі було замінено покаранням вигляді службових обмежень для військовослужбовців строком на 2 роки. Судове рішення набрало законної сили 31.08.2023 року. Таким чином, станом на 29 березня 2025 року матрос ОСОБА_3 відсутній на військовій службі без поважних причин понад 3 доби і дане правопорушення скоєно під час відбуття покарання за вироком суду по справі №490/2355/22,
- листом ознайомлення військовослужбовця з кримінальною відповідальністю за військові злочини, з яким матрос ОСОБА_3 ознайомився 20.11.2024 року, в тому числі за статтею 407 КК України,
- рапортом від 26.03.2025 року командира роти охорони військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_17 в якому вказано, що 26 березня 2025 року о 08:00 на ранковому шикуванні підрозділу роти охорони на території військового містечка № НОМЕР_4 військової частини НОМЕР_1 командиром взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_2 старшим лейтенантом ОСОБА_18 було виявлено факт відсутності гранатометника-стрільця взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_2 матроса військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_3 . 25.03.2025 року близько 19:00 отримав дозвіл на вибуття до місця розосередження, з метою збереження життя і здоров?я військовослужбовців в умовах ракетної небезпеки. Прибути до військової частини НОМЕР_1 , військовослужбовець повинен був о 08:00 26.03.2025 року. Станом на 13:00 26.03.2025 місце перебування військовослужбовця невідоме. На телефон не відповідає, на території військової частини НОМЕР_1 відсутній. Зброя військовослужбовця зберігаються у визначених для зберігання місцях. Засоби індивідуального захисту військовослужбовця знаходяться при військовослужбовцю,
- довідкою-доповіддю від 26.03.2025 року про факт самовільного залишення місця проходження служби військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 у ВМС ЗСУ, відповідно до якої доведено до відома старшого оперативного чергового ВМС ЗСУ, начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 , начальнику управління психологічної підтримки персоналу ІНФОРМАЦІЯ_7 , та керівника Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про те, що 26 березня 2025 року о 08:00 на ранковому шикуванні підрозділу роти охорони на території військового містечка № НОМЕР_4 військової частини НОМЕР_2 командиром взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_2 старшим лейтенантом ОСОБА_18 було виявлено факт відсутності гранатометник - стрільця взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_2 матроса військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_3 . 25.03.2025 року близько 19:00 отримав дозвіл на вибуття до місця розосередження, з метою збереження життя і здоров?я військовослужбовців в умовах ракетної небезпеки. Час прибуття до військової частини НОМЕР_2 був визначений командиром підрозділу - 08:00 26.03.2025 року. Станом на 13:00 26.03.2025 місце перебування військовослужбовця невідоме. На телефон не відповідає, на території військової частини НОМЕР_1 відсутній. Зброя військовослужбовця зберігаються у визначених для зберігання місцях. Засоби індивідуального захисту військовослужбовця знаходяться при військовослужбовцю, 
- наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 27.03.2025 року №103, відповідно до якого доручено провести службове розслідування за фактом самовільного залишення військової частини гранатометником- стрільцем взводу охорони роти охорони матросом ОСОБА_19 , провести розслідування доручено командиру взводу охорони роти охорони ОСОБА_20 ,
- актом службового розслідування від 03.04.2025 року №101/190 відповідно до якого встановлено, що військовослужбовець призваний під час мобілізації, гранатометник - стрілець взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_2 матрос ОСОБА_21 самовільно залишив місце проходження служби в умовах особливого періоду під час дії правового режиму воєнного стану та під час відбуття покарання за вироком суду по справі №490/2355/22. Вчинення вище викладеного правопорушення підтверджується фактами та обставинами, що були встановлені в ході проведення службового розслідування та зазначені в розділі 3 Акту службового розслідування. Вина військовослужбовця виражається у формі прямого умислу, власної недисциплінованості та безвідповідальності. Причина - є особиста недисциплінованість, безвідповідальність гранатометника стрільця взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 матроса ОСОБА_22 , в умовах особливого періоду під час дії правового режиму воєнного стану,
- витягом з наказу №96 командира військової частини НОМЕР_1 від 04.04.2025 року відповідно до якого наказано підготувати повідомлення про скоєння правопорушення яке містить ознаки кримінального правопорушення передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, а саме: "самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу тривалістю понад три доби", вчинене матросом ОСОБА_23 .

Оцінивши в сукупності досліджені докази, враховуючи обставини справи, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а саме у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.
Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст. 12 КК України віднесений до категорії тяжких злочинів, а також дані про особу обвинуваченого.
Згідно характеристики наданою медичної служби ВЧ НОМЕР_1 , з якої вбачається, що ОСОБА_3 по характеру загалом спокійний, не завжди урівноважений, свої службові обов?язки опанував в задовільному обсязі, удосконаленню знань в системі професійної підготовки не приділяє уваги, на зауваження старших реагує не завжди правильно, не впевнено адаптується до умов військової служби, що змінюються.
Обставини, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України - є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України - є рецедив злочину.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, та і іншими особами.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
З урахуванням вищенаведеного, при наявності ряду обставин, які як пом`якшують покарання так і його обтяжують, а також з врахуванням особи обвинуваченого, який скоїв інкриміноване йому кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 407 КК України під час відбуття покарання за вироком Центрального районного суду м.Миколаєва від 31.07.2023 року, справа №490/2355/22, виходячи із принципів індивідуалізації і співмірності покарання, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання, визначеного санкцією ч. 5 ст. 407 КК України, у виді позбавлення волі.
Саме таке покарання відповідатиме вимогам ст. 65 КК України: є пропорційним і співмірним ступеню тяжкості вчиненого, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 29.08.2025 року, відповідно до якого затримано ОСОБА_3 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, згідно протоколу останнього затримано 29.08.2025 року о 16 год. 55 хв. 

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальних витрат та речових доказів немає.
Керуючись ст.ст. 182, 202-203, 368-371, 373-374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 /п`ять/ років.
На підставі ст. ст. 71, 72 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Центрального районного суду м.Миколаєва від 31 липня 2023 року, і за сукупністю вироків призначити  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді 5 /п`ять/ років 1 /один/ місяць позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 23 січня 2026 року.

Відповідно до ст. 72 КК України, зарахувати  ОСОБА_3  в строк покарання у виді позбавлення волі в даному кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.04.2025 року за №62025150010002627, строк попереднього ув`язнення за період з 29.08.2025 року до 22.01.2026 року включно, з розрахунку - один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили залишити попередній - тримання під вартою.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя                         ОСОБА_1