ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/1107/25  Номер провадження 22-ц/814/780/26	Головуючий у 1-й інстанції Черков В.Г.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І., при секретарі судового засідання Ракович Д.Г., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника Жаги Едуарда Григоровича, який діє в інтересах Аграрного приватного - орендного підприємства "Великообухівське" на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 27 серпня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Аграрного приватно-орендного підприємства «Великообухівське» про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки (паю),-

В С Т А Н О В И В :
Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що 21.02.2022 між ОСОБА_1 (далі позивач-відповідач) та Аграрним приватно-орендним підприємством «Великообухівське» (далі відповідач-позивач, підприємство) було укладено договір оренди земельної ділянки. Після укладання договору відповідач-позивач порушує його умови, не виплачує орендну плату в розмірі та строки, передбачені договором. Позивач-відповідач письмово звернувся до підприємства з заявою про намір розірвати договір оренди через систематичне порушення його умов та листом відповідача-позивача було відмовлено у виплаті орендної плати, а також повідомлено, що було проведено рекультивацію земельної ділянки, випилювання кущів, чагарників та дерев, викорчовування пеньків та інше, щоб привести земельну ділянку у стан придатний для сільськогосподарського виробництва й затрачені кошти підуть у зарахування майбутньої орендної плати за земельну ділянку із розрахунку 5500,00 грн. за 1 га. Позивач-відповідач вважає, що це не зазначено в договорі та стосується інших договірних відносин. Позивач-відповідач направив письмове повідомлення про намір розірвати договір, воно отримано підприємством, але залишилося без реагування. На підставі цього просить достроково розірвати договір оренди земельної ділянки між ними та стягнути з підприємства судові витрати.
Крім того до суду надійшла зустрічна позовна заява представника АПОП «Великообухівське», яка з урахуванням уточнення позовних вимог мотивована тим, що в 2021 році до директора підприємства звернулася ОСОБА_2 з проханням отримати позику в сумі 23500 грн. для виготовлення технічної документації на три земельні ділянки. В подальшому власники земельних ділянок, в тому числі ОСОБА_1 (позивач за первинним позовом та відповідач за зустрічним позовом), запропонували взяти в оренду земельні ділянки, але повідомили, що виконання сільськогосподарських робіт на них є неможливим у зв`язку з неналежним станом (чагарники, дерева та багаторічні бур`яни). 
Директор підприємства запропонував виконати роботи з рекультивації земельних ділянок, на що власники, в тому числі ОСОБА_1 , погодилися. Вважає, що були досягнуті всі істотні умови договору підряду предмет договору, ціна та строк виконання робіт. Далі було затверджено калькуляцію собівартості робіт з рекультивації земельних ділянок, яка замовниками була погоджена, заперечення не надходили. Між сторонами було досягнуто згоди, що вартість послуг рекультивації буде вираховуватися з орендної плати за користування земельними ділянками, а 21.02.2022 між сторонами, в тому числі з ОСОБА_1 , були укладені договори оренди землі. Після закінчення робіт було складено акт приймання-передачі виконаних робіт, але не підписаний ОСОБА_1 .. В вересні 2024 року від ОСОБА_1 надійшов лист про проведення повного розрахунку за договором оренди земельної ділянки кадастровий номер 5320484100:00:003:0500 за 2022-2024 роки та повернення земельної ділянки. У відповідь було направлено лист з пропозицією підписати акт виконаних робіт та узгодити взаєморозрахунки по орендній платі, який був отриманий ОСОБА_1 , але відповідь від нього не надійшла, на зустріч не з`явився. Вказує, що вартість робіт склала 105610 грн., також 12093,42 грн. 3% річних та 54774,83 грн. індекс інфляції. З урахуванням викладеного, просить зобов`язати ОСОБА_1 прийняти виконані роботи з рекультивації земельної ділянки кадастровий номер 5320484100:00:003:0500 шляхом підписання акту виконаних робіт від 20.05.2022 на суму 105610 грн. та стягнути з ОСОБА_1 на користь підприємства заборгованість за виконані роботи в розмірі 105610 грн., а також 12093,42 грн. 3% річних та 54774,83 грн. індекс інфляції.
Рішенням Гадяцький районний суд Полтавської області від 27 серпня 2025 року позовну заяву  ОСОБА_1 до Аграрного приватно-орендного підприємства «Великообухівське» про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки (паю) було задоволено.
Розірвано договір оренди землі від 21.02.2022 № б/н, укладений між  ОСОБА_1 та Аграрним приватно-орендним підприємством «Великообухівське», щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 5320484100:00:003:0500, площею 1,0900 га, яка знаходиться на території Лисівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, право оренди якої зареєстроване 21.02.2022 виконавчим комітетом Великобудищанської сільської ради в Державному реєстрі речових прав за № 47033258.
Стягнуто з Аграрного приватно-орендного підприємства «Великообухівське» на користь  ОСОБА_1 судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп.
У задоволенні зустрічного позову Жага Едуарда Григоровича, що діє в інтересах Аграрного приватно-орендного підприємства «Великообухівське», до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за виконані роботи було відмовлено.
З вказаним рішенням суду не погодився представник Жага Е.Г., який ді в інтересах аграрного приватно-орендного підприємства «Великообухівське» та подав апеляційну скаргу, в якій прохає скасувати рішення Гадяцького районного Полтавської області від 27.08.2025 року та постановити нове рішення, яким у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до Аграрного приватно-орендного підприємства «Великообухівське» про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки – відмовити в повному обсязі, а зустрічну позовну заяву Жаги Едуарда Григоровича, що діє в інтересах Аграрного приватно-орендного підприємства «Великообухівське» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за виконані роботи – задовольнити.
Зокрема вказує, що не погоджується із рішенням суду, вважає незаконним, висновки викладені у рішенні, які не відповідають обставинам справи, що є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні первісного позову та задоволення зустрічної позовної заяви, згідно з п.3 ч.1 ст. 376 ЦПК України.
Крім того, зазначає, що договір підряду вважається укладеним з моменту досягнення згоди сторін за всіма істотними умовами договору (консенсуальний договір).
Зазначає, що наявність між сторонами договірних зобов`язань підтверджується Копією Наказу №13 від 24.11.2021 року, подорожніми листами, обліковими листами, подорожніми листами вантажного автомобіля, скрінами повідомлень між сторонами щодо узгодження умов виконання договору.
Акцентує увагу суду, що договір підряду може бути розірваний в результаті односторонньої відмови від нього у повному обсязі, тобто в результаті вчинення замовником одностороннього правочину, який тягне припинення зобов`язань його сторін, тому предметом судового дослідження у справі є: чи мало місце одностороння відмова замовника від договору, чи був повідомлений підрядник про цю відмову, чи оплачена замовником виконана підрядником частина робіт.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 – адвокат Сергієнко В.І. прохає рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 27.08.2025 у справі No526/1107/25 без змін, а скаргу АПОП «Великообухівське» без задоволення.
Судове засідання в суді апеляційної інстанції проводилося в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. На момент розгляду справи сторони та інші особи, які брали участь в розгляді справи будучи належним чином та завчасно повідомленими про час і місце слухання справи, в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно п.1 ч.1 ст.374ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно ч.1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що гідно договору оренди землі від 21.02.2022, укладеного між позивачем-відповідачем (Орендодавець) та відповідачем-позивачем (Орендар), Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 5320484100:00:003:0500, площею 1,0900 га, яка знаходиться на території Лисівської сільської ради Миргородського району Полтавської області (далі Договір).
Договором сторони передбачили, зокрема нормативна грошова оцінка земельної ділянки 71613,88 грн. (п. 3 Договору); земельна ділянка, яка передається в оренду, немає недоліків, які можуть перешкоджати її ефективному використанню (п. 4); договір укладено на 20 років (п. 6); орендна плата нараховується у розмірі не менше 14% від нормативної грошової оцінки 10025,94 грн. (п. 7); орендна плата вноситься до 31 грудня поточного року (п. 9); пеня 0,3% за кожен день прострочення (п. 12); розірвання договору оренди в односторонньому порядку (п. 37).
З інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 13.11.2024 вбачається, що Договір зареєстрований 21.02.2022 за № 47033258.
Листом позивача від 13.09.2024 повідомлено відповідача про бажання достроково розірвати договір оренди за систематичне порушення умов Договору, яке виразилося у систематичній невиплаті орендної плати.
Листом відповідача від 05.10.2024 повідомлено позивача про те, що на земельній ділянці позивача було проведено рекультивацію земельної ділянки, випилювання кущів, чагарників та дерев, викорчовування пеньків та інше, щоб привести земельну ділянку у стан придатний для сільськогосподарського виробництва й затрачені кошти підуть у зарахування майбутньої орендної плати за земельну ділянку із розрахунку 5500,00 грн. за 1 га.
Листом позивача від 13.11.2024 повідомлено відповідача про намір розірвати Договір відповідно до п. 37, повернути земельну ділянку та провести повний розрахунок до Договором. (лист отримано відповідачем 05.12.2024).
З відомостей Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 08.04.2025 вбачається, що за період з січня 2022 року по лютий 2025 року орендна плата відповідачем за користування (оренду) земельної ділянки позивачу-відповідачу не нараховувалася та не виплачувалася.
Задовольняючи первісний позов суд першої інстанції виходив з того, що оскільки пунктом 37 договору передбачено право сторони розірвати договір оренди землі в односторонньому порядку, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі», а також узгоджується з положеннями ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України, відповідно до яких право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні, суд дійшов висновку, що вимога про розірвання договору оренди землі є законною та такою, що відповідає умовам укладеного сторонами договору.
Що стосується зустрічного позову, суд, дослідивши подані докази встановив, що позивач за зустрічним позовом не надав належних і допустимих доказів, які б підтверджували виконання робіт саме на земельній ділянці позивача за первісним позовом. Більше того, сам представник у відзиві зазначає, що рекультивація здійснювалася на трьох різних земельних ділянках, що виключає можливість однозначного ототожнення поданих доказів із ділянкою позивача. Крім того, суд зазначає, що вимоги про стягнення заборгованості за нібито виконані роботи повинні ґрунтуватися на належно укладеному договорі підряду. Проте такого договору між сторонами не укладено, у матеріалах справи відсутні проектно-кошторисні документи та інші додатки до договору підряду, підписані обома сторонами, які б містили конкретний перелік робіт та їх орієнтовну вартість. За цих обставин правові підстави для задоволення зустрічних позовних вимог відсутні.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин.
Відповідно до статей 12,13 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, що визначено пунктом 1 частини 1статті 11 ЦК України.
За змістом статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення, майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму, регулюються актами земельного законодавства -ЗК України, Законом України «Про оренду землі».
Відповідно до статті 2 Закону України «Про оренду землі» від 06 жовтня 1998 року № 161- ХІV(далі - Закон № 161- ХІV, в редакції, чинній на момент укладання договору оренди) відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі (частина 1 статті 6 Закону № 161- ХІV).
Статтею 93 ЗК України та статтею 1 Закону № 161- ХІV визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Згідно зі статтею 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч. 3, 4, 5 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.
Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Правовий висновок щодо підстав для розірвання договору оренди землі з урахуванням пункту "д" частини першої статті 141ЗК України викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18), де зазначається таке: підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що гідно договору оренди землі від 21.02.2022, укладеного між позивачем-відповідачем (Орендодавець) та відповідачем-позивачем (Орендар), Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 5320484100:00:003:0500, площею 1,0900 га, яка знаходиться на території Лисівської сільської ради Миргородського району Полтавської області (далі Договір).
Договором сторони передбачили, зокрема нормативна грошова оцінка земельної ділянки 71613,88 грн. (п. 3 Договору); земельна ділянка, яка передається в оренду, немає недоліків, які можуть перешкоджати її ефективному використанню (п. 4); договір укладено на 20 років (п. 6); орендна плата нараховується у розмірі не менше 14% від нормативної грошової оцінки 10025,94 грн. (п. 7); орендна плата вноситься до 31 грудня поточного року (п. 9); пеня 0,3% за кожен день прострочення (п. 12); розірвання договору оренди в односторонньому порядку (п. 37).
З інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 13.11.2024 вбачається, що Договір зареєстрований 21.02.2022 за № 47033258.
Листом позивача від 13.09.2024 повідомлено відповідача про бажання достроково розірвати договір оренди за систематичне порушення умов Договору, яке виразилося у систематичній невиплаті орендної плати.
Листом відповідача від 05.10.2024 повідомлено позивача про те, що на земельній ділянці позивача було проведено рекультивацію земельної ділянки, випилювання кущів, чагарників та дерев, викорчовування пеньків та інше, щоб привести земельну ділянку у стан придатний для сільськогосподарського виробництва й затрачені кошти підуть у зарахування майбутньої орендної плати за земельну ділянку із розрахунку 5500,00 грн. за 1 га.
Листом позивача від 13.11.2024 повідомлено відповідача про намір розірвати Договір відповідно до п. 37, повернути земельну ділянку та провести повний розрахунок до Договором. (лист отримано відповідачем 05.12.2024).
З відомостей Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 08.04.2025 вбачається, що за період з січня 2022 року по лютий 2025 року орендна плата відповідачем за користування (оренду) земельної ділянки позивачу-відповідачу не нараховувалася та не виплачувалася.
Згідно статей 12,13,81ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, оскільки суд вірно зазначив, що пунктом 37 договору передбачено право сторони розірвати договір оренди землі в односторонньому порядку, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі», а також узгоджується з положеннями ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України, відповідно до яких право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні, суд дійшов висновку, що вимога про одностороннє розірвання договору оренди землі є законною та такою, що відповідає умовам укладеного сторонами договору.
Щодо зустрічного позову, суд першої інстанції, дослідивши подані докази вірно встановив, що позивач за зустрічним позовом не надав належних і допустимих доказів, які б підтверджували виконання робіт саме на земельній ділянці позивача за первісним позовом. Крім того, суд першої інстанції вірно зазначає, що вимоги про стягнення заборгованості за нібито виконані роботи повинні ґрунтуватися на належно укладеному договорі підряду, проте такого договору між сторонами не укладено, у матеріалах справи відсутні проектно-кошторисні документи та інші додатки до договору підряду, підписані обома сторонами, які б містили конкретний перелік робіт та їх орієнтовну вартість. За цих обставин правові підстави для задоволення зустрічних позовних вимог відсутні.
Колегія суддів зазначає, що доводи, які викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.
Враховуючи встановлене, конкретні обставини справи і характер спірних правовідносин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не є істотними та такими, що потребують детального аналізу задля забезпечення вимог п.1ст.6 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, відповідає принципам змагальності та об`єктивності, не порушує прав і законних інтересів учасників справи, а отже є законними і обґрунтованими.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу представника Жаги Едуарда Григоровича, який діє в інтересах Аграрного приватного - орендного підприємства "Великообухівське" - залишити без задоволення.
Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 27 серпня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 12 січня 2026 року.

Головуючий суддя : _____________________________ Г.Л. Карпушин

Судді: ____________________ С.Б. Бутенко ____________________ О.І. Обідіна