ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2025 року 
м. Київ
справа № 761/39934/24
провадження № 61-11310св25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Осіяна О. М., Ступак О. В., Черняк Ю. В., Шиповича В. В. (суддя-доповідач),
учасники справи:
позивачка -  ОСОБА_1 ,
відповідач -  ОСОБА_2 ,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Савенко Ірина Вікторівна,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Вихрицький Роман Павлович, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва, у складі судді Анохіна А. М., від 13 березня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Поливач Л. Д., Стрижеуса А. М., Шкоріної О. І., 
від 09 липня 2025 року,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
1.           У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Савенко І. В., про визнання особи такою, що не прийняла спадщину, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину.
2.           Позов мотивований тим, що 20 вересня 1997 року між сторонами було укладено шлюб, який розірвано 26 червня 2001 року. У період шлюбу в сторін народився син ОСОБА_4 , який у березні 2022 року загинув у м. Маріуполі Донецької області, виконуючи свій обов`язок з відсічі російській агресії. Тіло загиблого передано 30 травня 2022 року в результаті обміну та поховане у м. Дніпро, як невідомого солдата.
3.           Відповідно до довідки про причину смерті Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи від 12 серпня 2022 року, причиною смерті ОСОБА_5 стало ушкодження внаслідок військових дій від вогнепальної зброї, дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Смерть ОСОБА_5 підтверджена актовим записом № 657 від 06 липня 2022 року.
4.           Відповідач отримав свідоцтво про смерть, видане 10 вересня 2022 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпро Південно-Східного міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Дніпро), а позивачка отримала дублікат вказаного свідоцтва, яке видане 
18 вересня 2022 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
5.           01 жовтня 2022 року ОСОБА_4 перепохований на військовому кладовищі у м. Києві.
6.           01 листопада 2022 позивачка звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті сина та нотаріусом заведено спадкову справу № 12/2022.
7.           17 січня 2023 року відповідач також подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. 10 жовтня 2024 року приватним нотаріусом відповідачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частину грошового вкладу в АТ КБ «ПриватБанк» в загальному розмірі 161 608,37 грн.
8.           Позивачка вважає, що відповідач є таким, що втратив право на спадкування за законом після смерті сина, а свідоцтво про право на спадщину є недійсним, оскільки з дати складення актового запису про смерть ОСОБА_5 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 , і до звернення відповідача із заявою про прийняття спадщини минуло більше шести місяців, а відтак відповідач є таким, що спадщину не прийняв.
9.           Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила суд:
-                     визнати відповідача таким, що не прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 ;
-                     визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на частину грошового вкладу спадкодавця ОСОБА_5 в АТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 161 608,37 грн, видане 10 жовтня 2024 року приватним нотаріусом Савенко І. В.
Короткий зміст судових рішень
10.        Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 березня 
2025 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду 
від 09 липня 2025 року, у задоволенні позову відмовлено.
11.        Суди попередніх інстанцій вказали, що відповідач у встановленому законом порядку від спадщини не відмовлявся та після реєстрації смерті сина, шляхом внесення 12 серпня 2022 року відповідних змін до актового запису, 
17 січня 2023 року звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а відтак встановлений законом шестимісячний строк відповідачем пропущено не було, як не було і підстав для відмови у вчиненні нотаріальних дій.
12.        Також суди наголосили, що у законі відсутній такий спосіб захисту цивільних прав як визнання особи такою, що не прийняла спадщину. Натомість законом передбачені підстави для усунення особи від права на спадкування та/або оскарження дій, рішень нотаріуса, в тому числі, при прийнятті заяви про прийняття спадщини та видачі відповідного свідоцтва про право власності.
13.        Водночас у задоволенні позову ОСОБА_1 про усунення відповідача від права на спадкування після смерті сина відмовлено в іншій справі.
14.        З огляду на чинні нормативно-правові акти, відповідач не може бути безпідставно позбавлений спадщини у спосіб визнання його таким, що не прийняв спадщину після смерті сина, дата та причини якої встановлювались впродовж певного періоду часу.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
15.        У касаційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат 
Вихрицький Р. П., просить рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 березня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду 
від 09 липня 2025 року скасувати, ухваливши нове судове рішення про задоволення позову.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
16.        02 вересня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Вихрицький Р. П., подала касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 березня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 липня 2025 року у справі № 761/39934/24.
17.        Ухвалою Верховного Суду від 11 вересня 2025 року відкрито касаційне провадження, витребувано із суду першої інстанції матеріали справи 
№ 761/39934/24, які у вересні 2025 року надійшли до Верховного Суду.
18.        Ухвалою Верховного Суду від 26 листопада 2025 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
19.        Підставою касаційного оскарження судового рішення заявниця зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року у справі № 753/11000/14, постановах Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі 
№ 2-1316/2227/11, від 23 вересня 2020 року у справі № 742/740/17, 
від 11 листопада 2020 року у справі № 752/8119/17, від 25 січня 2023 року 
у справі № 676/47/21 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
20.        Крім того, вказує на порушення судами норм процесуального права та наявність передбачених пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підстав для скасування оскаржених судових рішень (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
21.        Зауважує, що законодавець як у статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України не передбачає допустимості існування такої конструкції як зупинення перебігу строку на прийняття спадщини та можливості в постанові Кабінетів Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини.
22.        Вважає, що відповідач є таким, що не прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті сина, оскільки не подав заяви про прийняття спадщини в межах шестимісячного строку з дати складання 06 липня 2022 року актового запису про смерть ОСОБА_5 . Наголошує, що відповідач знав про смерть сина, брав участь у впізнанні тіла, отримував свідоцтво про смерть, а отже знав про відкриття спадщини.
23.        Звертає увагу, що допущені порушення при видачі свідоцтва про право на спадщину є самостійною підставою для визнання такого свідоцтва недійсним. Стверджує, що рішення у справі № 761/2768/23 за її позовом до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування не може вважатися преюдиційним для розглядуваної справи, оскільки стосується іншого предмету спору.
Відзив на касаційну скаргу не подано
Обставини справи, встановлені судами
24.        20 вересня 1997 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, який було розірвано 26 червня 2001 року.
25.        Сторони є батьками ОСОБА_4 , 
ІНФОРМАЦІЯ_3 .
26.        Згідно витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України від 10 червня 2022 року № 145мтд, ОСОБА_4 із 20 травня 2022 року вважався таким, що захоплений в полон.
27.        05 липня 2022 року відповідач ОСОБА_2 склав заяву про відмову від грошового забезпечення сина на користь позивачки ОСОБА_1 .
28.        Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 01 листопада 2022 року, на підставі лікарського свідоцтва про смерть № 1061/НЕ від 01 червня 2022 року до вказаного Реєстру 06 липня 2022 року було внесено запис про реєстрацію актового запису № 657 про смерть в березні 2022 року невідомої особи чоловічої статі у віці приблизно 30-50 років.
29.        У листі КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» від 12 серпня 2022 року зазначено, що згідно з протоколом пред`явлення трупа для впізнання від 11 серпня 2022 року, складеного старшим слідчим СВ УСБУ у Дніпропетровській області, загибла особа була впізнана, як ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
30.        Згідно з довідкою про причину смерті (до форми № 106/0№1061/НЕ) 
від 12 серпня 2022 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , причина смерті кульове наскрізне поранення голови, ушкодження внаслідок військових дій від вогнепальної зброї.
31.        12 серпня 2022 року на підставі висновку Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) № 138/20.20-81, до актового запису № 657 від 06 липня 2022 року було внесено зміни у відомості та інформацію щодо особи померлого, а саме: відмітки «невідомо» та «інформація відсутня» змінені на - « ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Києва, 22 роки» (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть 
від 01 листопада 2022 року).
32.        Відповідно до копії свідоцтва про смерть, виданого 10 вересня 2022 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 
(м. Дніпро), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер в березні 2022 року у віці 22 років в м. Маріуполь Донецької області, про що 06 липня 2022 року було складено актовий запис № 657.
33.        29 вересня 2022 року відповідач ОСОБА_2 відкликав подану ним раніше заяву від 05 липня 2022 року про відмову від грошового забезпечення сина на користь позивачки ОСОБА_1 .
34.        01 жовтня 2022 року ОСОБА_4 був похований на військовому кладовищі в м. Києві.
35.        Відповідно до копії свідоцтва про смерть (повторне), виданого 18 жовтня 2022 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер в березні 2022 року у віці 22 років в м. Маріуполь Донецької області, про що 06 липня 2022 року було складено актовий запис № 657.
36.        Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, яка складається із грошового забезпечення (коштів), які перебували на рахунку спадкодавця (заробітна плата), та 1/3 частини квартири 
АДРЕСА_1 .
37.        01 листопада 2022 року ОСОБА_1 , а 17 січня 2023 року ОСОБА_2 подали приватному нотаріусу Савенко І. В. заяви про прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_5 .
38.        01 листопада 2022 року приватним нотаріусом Савенко І. В. заведено спадкову справу № 12/2022 до майна померлого у березні 2022 року ОСОБА_5 , номер спадкової справи у Спадковому реєстрі: 69865893.
39.        Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04 березня 
2024 року у справі № 761/2768/23, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 17 вересня 2024 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування. 
Суди вважали недоведеним наявність передбачених частиною третьою статті 1224 ЦК України підстав для усунення ОСОБА_2 під спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_6 .
40.        10 жовтня 2024 року приватним нотаріусом Савенко І. В. видано 
ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті сина на частину грошового вкладу в АТ КБ «ПриватБанк» в загальному розмірі 161 608,37 грн.
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права
41.        Згідно із частинами першою-другою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
42.        Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
43.        Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
44.        Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
45.        Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).
46.        Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
47.        Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
48.        За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
49.        Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
50.        Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).
51.        Відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.
52.        28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», яка постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2022 року № 209 доповнена пунктом 3, яким встановлено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється.
Постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року № 719 редакцію пункту 3 постанови № 164 від 28 лютого 2022 року змінено та викладено в наступній редакції: «Перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини».
На підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 469 від 09 травня 2023 року пункт 3 виключено із постанови № 164 від 28 лютого 2022 року.
Верховний Суд, зокрема у постанові від 25 січня 2023 року № 676/47/21, дійшов висновку, що пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 
2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню.
53.        Водночас Законом України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» 
№ 3450-ІХ від 08 листопада 2023 року розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 20, згідно з яким в період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та протягом двох років з дня його припинення або скасування у випадку, якщо смерть фізичної особи зареєстрована пізніше ніж через один місяць з дня смерті такої особи або дня, з якого її оголошено померлою, строки, встановлені статтями 1269, 1270, 1271, 1272, 1273, 1276, 1277, 1283, 1298 ЦК України, обчислюються з дня державної реєстрації смерті особи. При цьому часом відкриття спадщини вважається день смерті спадкодавця або день, з якого спадкодавця оголошено померлим, незалежно від часу державної реєстрації смерті.
Положення абзацу першого цього пункту застосовуються також до спадщини, яка відкрилася після введення воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» 
від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, до набрання чинності Законом України 
№ 3450-ІХ від 08 листопада 2023 року, а також до спадщини, яка відкрилася до введення воєнного стану, строк для прийняття якої не сплив до його введення, за умови, що свідоцтво про право на спадщину не було видано жодному із спадкоємців.
54.        Звертаючись до суду із розглядуваним позовом ОСОБА_1 вказувала, що відповідач є таким, що втратив право на спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_6 , а видане відповідачу свідоцтво про право на спадщину є недійсним, оскільки з дати складення актового запису про смерть сина, а саме 06 липня 2022 року, і до звернення відповідача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (17 січня 2023 року) пройшло більше шести місяців.
55.        Суди попередніх інстанцій, встановивши, що фактично ідентифікуючі відомості про особу померлого були зареєстровані 12 серпня 2022 року, шляхом внесення відповідних змін до раніше складеного актового запису про смерть невідомої особи, правильно відхилили доводи ОСОБА_1 про те, що відповідач, подавши 17 січня 2023 року нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті сина, пропустив строк для прийняття спадщини.
56.        Колегія суддів погоджується з цим висновком, оскільки відомості про смерть ОСОБА_5 зареєстровані лише 12 серпня 2022 року, а до цього інформація у державному реєстрі свідчила про смерть невідомої особи. Тому у відповідача не було правових підстав для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті сина.
57.        Такий висновок судів повністю узгоджується із вищенаведеними положеннями пункту 20 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
58.        Звертає на себе увагу і той факт, що сама позивачка із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті сина звернулась 01 листопада 2022 року, тобто також після внесення до актового запису про смерть змін, які дозволили ідентифікувати особу померлого.
59.        Доводи скарги про те, що відповідач проводив впізнання тіла та був обізнаним про смерть сина, в цьому випадку на правильність вирішення спору не впливають, оскільки з матеріалів справи вбачається, що впізнання було проведено 11 серпня 2022 року, а вже 12 серпня 2022 року до актового запису були внесені відповідні зміни.
60.        Колегія суддів також враховує, що нотаріус видав відповідачу свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті сина, а отже у ОСОБА_2 не було потреби у зверненні до суду із позовом про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
61.        Помилкове посилання судів попередніх інстанцій на положення постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» не вплинуло на правильність вирішення спору по суті.
62.        Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (частина друга статті 410 ЦПК України).
63.        За встановлених обставин, висновки судів попередніх інстанцій не суперечать висновками, викладеним у Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року у справі 
№ 753/11000/14, постановах Верховного Суду від 14 листопада 2018 року 
у справі № 2-1316/2227/11, від 23 вересня 2020 року у справі № 742/740/17, 
від 11 листопада 2020 року у справі № 752/8119/17, від 25 січня 2023 року у справі № 676/47/21, на які заявниця посилається у касаційній скарзі.
64.        Інші доводи касаційної скарги викладеного не спростовують та переважно спрямовані на переоцінку доказів Верховним Судом, що за приписами статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
65.        Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду 
від 16 січня 2019 року в справі № 373/2054/16-ц).
66.        Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (зокрема рішення у справі «Пономарьов проти України») повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію.
67.        В межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховним Судом не встановлено підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій ухвалено оскаржені судові рішення із неправильним застосуванням норм матеріального права або із порушенням норм процесуального права.
68.        Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1.           Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Вихрицький Роман Павлович, залишити без задоволення.
2.           Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 березня 
2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 липня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий Судді:  	Є. В. Синельников О. М. Осіян О. В. Ступак Ю. В. Черняк В. В. Шипович