Справа № 946/86/26 
Провадження № 3/946/223/26

У К Р А Ї Н А
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________

ПОСТАНОВА
Іменем України

12 січня 2026 року         м. Ізмаїл
Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Яковенко І.І., розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно 
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Копище Олевського району Житомирської області, громадянина України, старшого сержанта, інспектора прикордонної служби відділення ПР та ПБПС відділу прикордонної служби (тип С) в/ч НОМЕР_1 впс (тип С), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ,
за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП),

встановив:
08.01.2026 о 08:30 год. старший сержант ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби на території військової частини НОМЕР_1 , розташованої в АДРЕСА_2 , в приміщенні впс (тип С) під час підготовки до несення служби у прикордонному наряді «мобільна вогнева група» у стані алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду під час правового режиму воєнного стану. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. 
Притягуваний ОСОБА_1 у судовому засіданні в повному обсязі визнав вину у вчиненні правопорушення та щиро розкаявся в його вчиненні.
Крім повного визнання вини притягуваним ОСОБА_1 , його вина , як військовослужбовця, у появі та виконанні обов`язків військової служби на території військової частини у нетверезому стані в умовах особливого періоду повністю підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.
Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби та перебував на території військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) у стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду.
Вина ОСОБА_1 також підтверджується даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №876 від 08.01.2026, відповідно до якого притягуваний ОСОБА_1 08.01.2026 о 08:55 год. перебував у стані алкогольного сп`яніння, результати дослідження – 0,97‰ алкоголю, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення. 
Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених у суді доказів, дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та про доведеність винності ОСОБА_1 в його вчиненні.
При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
До обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд відносить щире розкаяння винного.
Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.
Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до увагу особу ОСОБА_1 , суд вважає, що для його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, буде достатнім застосування адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції за вчинене правопорушення, оскільки в даному випадку таке стягнення повністю досягне мети його застосування, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для накладення більш суворого стягнення, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а саме такого стягнення, як арешт з утриманням на гауптвахті.
У силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, зі ОСОБА_1 має бути стягнутий судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2026, що складає 665,60 грн.
Керуючись ст. ст. 283 – 285 КУпАП, суд –

постановив:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ
Ізмаїльського міськрайонного суду     І.І.Яковенко