ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року 	м. Полтава	Справа № 440/846/25	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/846/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

21.01.2025 ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - ГУПФ в Полтавській області), в якому просить суд:
- визнати протиправним рішення ГУПФ в Полтавській області від 16.12.2024 про неврахування повністю стажу, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, зокрема: стажу на посаді судді Машівського районного суду Полтавської області з 22.05.2006 по 05.11.2024, який становить 18 років 5 місяців 14 днів, стажу на посаді слідчого та старшого слідчого Машівського РВ УМВС України в Полтавській області з 01.08.2000 по 06.09.2004 та з 24.10.2005 по 19.05.2006 загальною тривалістю 4 роки 8 місяців 2 дні, половину строку навчання з 05.08.1996 по 30.06.2000 у Донецькому інституті внутрішніх справ при Донецькому державному університеті, що становить 1 рік 11 місяців 13 днів;
- зобов`язати ГУПФ в Полтавській області зарахувати стаж, що дає право ОСОБА_1 на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, зокрема, стаж на посаді судді Машівського районного суду Полтавської області з 22.05.2006 по 05.11.2024, який становить 18 років 5 місяців 14 днів, стаж на посаді слідчого та старшого слідчого Машівського РВ УМВС України в Полтавській області з 01.08.2000 по 06.09.2004 та з 24.10.2005 по 19.05.2006 загальною тривалістю 4 роки 8 місяців 2 дні, половину строку навчання з 05.08.1996 по 30.06.2000 у Донецькому інституті внутрішніх справ при Донецькому державному університеті, що становить 1 рік 11 місяців 13 днів, в сукупності - більше 25 років;
- визнати протиправним рішення відповідача від 03.01.2025 про відмову у здійсненні перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 60% суддівської винагороди;
- зобов`язати ГУПФ в Полтавській області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 у розмірі 60% суддівської винагороди починаючи з 06.11.2024 та провести виплати за вирахуванням виплачених сум.
Мотивуючи свій позов, зазначає, що рішенням Вищої ради правосуддя від 05.11.2024 вона звільнена у відставку за наявності відповідного стажу 25 років 29 днів. 09.12.2024 позивачка звернулася до відповідача з приводу призначення довічного грошового утримання, рішенням якого від 13.12.2024 їй була призначена відповідна виплата, однак лише у розмірі 50% від заробітку. Позивачка вважає протиправними дії відповідача в частині заниження відсотку, з якого має обчислюватися розмір її довічного грошового утримання, оскільки за наявності стажу роботи, який дає право на відставку судді тривалістю більше 25 років, відповідач мав здійснювати розрахунок довічного грошового утримання з 60% від заробітку судді.
Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 27.01.2025 позовну заяву було залишено без руху. 
Після усунення позивачем недоліків, ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 12.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 28.02.2025 за клопотанням ГУПФ в Полтавській області до участі у справі як співвідповідача залучено ще й ГУПФ у Львівській області.
24.02.2025 до суду від ГУПФ в Полтавській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі (а.с. 42-46). Повідомив, що заява позивачки про призначення пенсії від 09.12.2024 розглянута за принципом екстериторіальності ГУПФ у Львівській області, за результатами чого прийнято рішення про призначення пенсії. Щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці обчислено відповідно до ст. 142 Закону №1402 у розмірі 50% від суддівської винагороди 100 896,00 грн згідно з довідкою ТУДСА в Полтавській області №02/3776/24 вих від 08.11.2024 з урахуванням загального стажу, зарахованого по 05.11.2024, тривалістю 29 років 4 місяці 8 днів, з них стажу роботи на посаді судді - 17 років 9 місяців 15 днів. До стажу роботи на посаді судді зараховано період роботи з 22.05.2006 по 05.11.2024 на посаді судді Машівського районного суду Полтавської області. Наголосив на тому, що ГУПФ в Полтавській області не приймалося рішення по суті заяви позивачки про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, натомість у даному випадку визначений у встановленому порядку територіальний орган Пенсійного фонду - це ГУПФ у Львівській області.
25.03.2025 до суду надійшов відзив від ГУПФ у Львівській області, в якому представник також просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що за заявою ОСОБА_1 від 10.12.2024 та долучених до ЕПС документів позивачці з 06.11.2024 призначено пенсію (довічне грошове утримання), що підтверджується рішенням від 16.12.2024 №163750031307. Стаж за періоди з 05.08.1996 по 30.06.2000, з 01.08.2000 по 06.09.2004, з 24.10.2005 по 19.05.2006 враховано до страхового стажу, а з 22.05.2006 по 05.11.2024 - до спеціального стажу у повному обсязі. Під час призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці до уваги взято страховий стаж тривалістю 27 років 11 місяців 23 дні, у т.ч. стаж роботи на посаді судді - 17 років 8 місяців 10 днів. Щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці обчислене у розмірі 50% від суддівської винагороди, зазначеної у довідці ТУДСА в Полтавській області №02-3776/24 від 08.11.2024. Розмір довічного грошового утримання судді у відставці визначено в сумі 50 448,00 грн.
З приводу врахування до суддівського стажу інших періодів представник зазначив, що статтею 137 Закону №1402 встановлено вичерпний перелік посад, робота на яких зараховується до стажу роботи на посаді судді. Цим переліком не передбачено можливості зарахування до такого стажу половини строку навчання у Донецькому інституті внутрішніх справ та періоди перебування на посаді слідчого та старшого слідчого Машівського РВ УМВС України в Полтавській області. За таких обставин немає підстав для зарахування ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді для обчислення щомісячного довічного грошового утримання періоду роботи на посаді слідчого та старшого слідчого Машівського РВ УМВС в Полтавській області з 01.08.2000 по 06.09.2004 та з 24.10.2005 по 19.05.2006 загальною тривалістю 4 роки 8 місяців 2 дні, половини строку навчання з 05.08.1996 по 30.06.2000 у Донецькому інституті внутрішніх справ при Донецькому державному університеті, що становить 1 рік 11 місяців 13 днів, яке, до того ж, починалося з 01.09.1996, а не з 05.08.1996.
Розгляд справи судом, відповідно до ст. 262 КАС України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. 
Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Андріївка Машівського району Полтавської області, Указом Президента України від 06.05.2006 №350/2006 призначена строком на 5 років на посаду судді Машівського районного суду Полтавської області. Постановою Верховної Ради України від 17.03.2011 №3151-VI обрана суддею того ж суду безстроково.
Рішенням Вищої ради правосуддя №3214/0/15-24 від 05.11.2024 "Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Машівського районного суду Полтавської області у зв`язку з поданням заяви про відставку" ОСОБА_1 звільнено з посади судді Машівського районного суду Полтавської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.
Мотивуючи своє рішення, рада взяла до уваги обставини того, що Указом Президента України від 06.05.2006 №350/2006 ОСОБА_1 призначена на посаду судді Машівського районного суду Полтавської області строком на п`ять років, а постановою Верховної Ради України від 17.03.2011 №3151-VІ обрана на посаду судді Машівського районного суду Полтавської області безстроково. Станом на 05.11.2024 загальний стаж роботи судді ОСОБА_1 , що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, становить 25 років 29 днів. За результатами вивчення доданих до заяви документів щодо визначення відповідного стажу для звільнення судді ОСОБА_1 у відставку, а саме: акту про призначення, обрання на посаду судді, трудової книжки, установлено, що до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, що дає їй право на відставку, підлягають зарахуванню: стаж роботи на посаді судді 18 років 5 місяців 29 днів; половина строку навчання у Донецькому державному університеті внутрішніх справ 1 рік 11 місяців 14 днів; періоди роботи на посадах слідчого, старшого слідчого Машівського районного відділу УМВС України в Полтавській області 4 роки 07 місяців 16 днів. 
Суд з`ясував, що ОСОБА_1 вперше звернулася через Полтавське ОУПФ із заявою про призначенням пенсії від 09.12.2024, в якій просила призначити довічне грошове утримання (а.с. 55-56).
ГУПФ в Полтавській області прийнято рішення №163750031307 від 16.12.2024 про призначення довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням загального страхового стажу 27 років 11 місяців 23 дні, у тому числі стаж судді 17 років 08 місяців 10 днів, загальний процент розрахунку пенсії від заробітку - 50% (а.с. 38).
Не погодившись із правомірністю розрахунку пенсії без урахування стажу на посаді судді 25 років 29 днів до стажу судді у відставці, позивачка звернулася до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 126 Конституції України, незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.
Питання організації судової влади в Україні визначає Закон України від 02.06.2016 №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" (надалі - Закон №1402-VIII).
Відповідно до частин 1 - 3 статті 142 Закону №1402-VIII, судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. 
Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
За приписами частин першої та другої статті 137 Закону №1402-VIII, до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:
1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;
2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;
3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.
До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.
Водночас абзацом 4 пункту 34 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).
Отже, при обчисленні стажу роботи на посаді судді підлягають застосуванню норми законодавства, які були чинними на день призначення (обрання) відповідного судді. При цьому при обчисленні стажу, який дає право на відставку, окремо слід застосовувати положення частини першої статті 137 зазначеного закону, положення частини другої цієї статті, як стаж, який зараховується додатково. 
Тобто, до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж роботи судді в галузі права, який вимагався законом, як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення.
Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 17.09.2020 у справі №9901/302/19.
Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30.05.2019 у справі №9901/805/18 сформульовано висновок, відповідно до якого частину другу статті 137 Закону про судоустрій 2016 року потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагався законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення.
На час призначення ОСОБА_1 на посаду судді у травні 2006 року питання визначення стажу, який давав право на відставку судді, регулювалося частиною четвертою статті 43 Закону України від 15.12.1992 №2862-XII "Про статус суддів" (надалі - Закон №2862-XII у редакції, чинній на дату призначення Кравець С.В. на посаду судді) та постановою Кабінету Міністрів України "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" від 03.09.2005 №865.
Відповідно до частини четвертої статті 43 Закону №2862-XII (зі змінами, внесеними Законом України від 24.02.1994 №4015-XII 2Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус суддів"), до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.
Враховуючи процитовані вище положення абзацу 2 частини четвертої статті 43 Закону №2862-ХІІ, суд констатує висновок про необхідність зарахування періодів роботи позивача на посадах слідчого, старшого слідчого Машівського районного відділу УМВС України в Полтавській області тривалістю 04 роки 07 місяців 16 днів.
Абзацом другим пункту 31 постанови Кабінету Міністрів України "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" від 03.09.2005 №865 установлено, що до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.
Відповідно до послужного списку, копії диплому серії НОМЕР_1 від 01.07.2000, виданого Донецьким інститутом внутрішніх справ при Донецькому державному університеті, архівної довідки від 21.10.2024 №6024/10-2024, виданої Донецьким державним університетом внутрішніх справ, ОСОБА_1 з 02.08.1996 по 29.06.2000 навчалася за денною формою, де отримала повну вищу освіту за спеціальністю "Правознавство" та здобула кваліфікацію юриста.
Тож половина строку навчання становить 1 рік 11 місяців 14 днів, яка також підлягає зарахуванню до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, що дає право на відставку.
Отже, до стажу роботи на посаді судді позивача, що дає право на обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, підлягають зарахуванню: стаж роботи на посаді судді 18 років 5 місяців 29 днів; половина строку навчання в Донецькому державному університеті внутрішніх справ 1 рік 11 місяців 14 днів; періоди роботи на посадах слідчого, старшого слідчого Машівського районного відділу УМВС України в Полтавській області 4 роки 07 місяців 16 днів.
Таким чином, загальний стаж роботи судді ОСОБА_1 , який дає їй право на обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, становить 25 років 29 днів, висновок про що додаткового підтверджується рішенням Вищої ради правосуддя №3214/0/15-24 від 05.11.2024.
У постанові від 28.08.2023 у справі №360/6255/21 Верховний Суд дійшов висновку про те, що стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання, є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.
Оскільки стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді сукупно складає 25 років 29 днів, то позивач має право на обрахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 06.11.2024 у розмірі 60% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (50% за 20 років + (2% х 5 років понад 20 років, за які розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на 2% грошового утримання судді).
Зважаючи на встановлені обставини справи та наведені вище норми права, якими врегульовані спірні правовідносини, суд доходить висновку про те, що відмова ГУПФ в Полтавській області щодо зарахування до стажу ОСОБА_1 , який дає право на відставку судді та на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періодів її роботи на посадах слідчого, судді та половини строку навчання у закладі вищої освіти, та щодо перерахунку і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з розрахунку 60% суддівської винагороди є протиправною.
Суд зазначає, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав в частині формулювання вимоги щодо визнання протиправним рішення ГУПФ в Полтавській області від 03.01.2025, оскільки пенсійний орган не прийняв за результатами розгляду заяви 25.12.2024 жодного з рішень, яке може бути предметом судового оскарження.
Водночас спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним і таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Тож обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправною відмову ГУПФ в Полтавській області щодо зарахування до стажу ОСОБА_1 , який дає право на відставку судді та на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періодів її роботи на посадах слідчого, судді та половини строку навчання у закладі вищої освіти, у зв`язку з чим суд зобов`язує ГУПФ в Полтавській області зарахувати до стажу ОСОБА_1 , що дає право на відставку судді та на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період роботи на посаді судді Машівського районного суду Полтавської області з 22.05.2006 по 05.11.2024, який становить 18 років 5 місяців 14 днів, періоди роботи на посаді слідчого та старшого слідчого Машівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області з 01.08.2000 по 06.09.2004 та з 24.10.2005 по 19.05.2006 загальною тривалістю 4 роки 8 місяців 2 дні, половину строку навчання з 05.08.1996 по 30.06.2000 у Донецькому інституті внутрішніх справ при Донецькому державному університеті, що становить 1 рік 11 місяців 13 днів, та здійснити з 06.11.2024 перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з розрахунку 60% суддівської винагороди, за вирахуванням фактично виплачених сум.
При цьому підстав визнавати протиправними рішення, дії чи бездіяльність ГУПФ у Львівській області суд не виявив.
Отже, адміністративний позов слід задовольнити частково у спосіб, визначений судом.
Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Звертаючись до суду з цим позовом, позивачка сплатила 4 844,80 грн судового збору, хоча мала б сплатити 1211,20 грн як за одну вимогу немайнового характеру.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми (ч. 2 ст. 7 Закону України "Про судовий збір").
Згідно з ч. 1 ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Тож, з урахуванням факту часткового задоволення позову, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути 1/2 від суми судового збору, яку той мав сплатити за звернення до суду з цим позовом, тобто 605,60 грн, тоді як надміру сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3 633,60 грн (4 844,80 грн - 1211,20 грн) слід повернути позивачу за рахунок коштів Державного бюджету України.
Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд  

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 у справі №440/846/25 - задовольнити частково.
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо зарахування до стажу ОСОБА_1 , який дає право на відставку судді та на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періодів її роботи на посадах слідчого, судді та половини строку навчання у закладі вищої освіти.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до стажу ОСОБА_1 , що дає право на відставку судді та на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період роботи на посаді судді Машівського районного суду Полтавської області з 22.05.2006 по 05.11.2024, який становить 18 років 5 місяців 14 днів, період роботи на посаді слідчого та старшого слідчого Машівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області з 01.08.2000 по 06.09.2004 та з 24.10.2005 по 19.05.2006 загальною тривалістю 4 роки 8 місяців 2 дні, половину строку навчання з 05.08.1996 по 30.06.2000 у Донецькому інституті внутрішніх справ при Донецькому державному університеті, що становить 1 рік 11 місяців 13 днів, та здійснити з 06.11.2024 перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з розрахунку 60% суддівської винагороди, за вирахуванням фактично виплачених сум.
В решті вимог - позов залишити без задоволення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 частину судових витрат, що пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.
Повернути ОСОБА_1 за рахунок коштів Державного бюджету частину помилково сплаченого відповідно до платіжної інструкції №0.0.4147131516.1 від 21.01.2025 судового збору у розмірі 3 633 (три тисячі шістсот тридцять три) грн 60 коп.
Позивач:  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ).
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (код ЄДРПОУ 13967927; вул. Гоголя, 34, м. Полтава, 36600).
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016, код ЄДРПОУ 13814885). 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду впродовж тридцяти днів з моменту його підписання.

Суддя	 	Є.Б. Супрун