Справа №155/1960/25
Провадження №1-кп/155/68/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.01.2026 місто Горохів
Горохівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в судовому засіданні обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025035600000068 від 24 листопада 2025 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Гектари, Горохівського району, Волинської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, працюючого на посаді водія в Берестечківському ВУЖКГ, українця, громадянина України, не судимого, на утриманні в якого особи не перебувають,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 24 листопада 2025 року приблизно о 08 годині, в селі Гектари, Луцького району, по вулиці Центральній, неподалік будинку №92, перебуваючи в салоні шкільного автобуса марки «ПАЗ», в ході словесного конфлікту з ОСОБА_5 , який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, керуючись прямим умислом, на заподіяння травм іншій особі, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс декілька ударів ногами, взутими в зимове взуття, в ділянку лівої кисті та обличчя ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синців та саден лівої кисті і обличчя, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 , у вчиненні умисних дій, які виразилися у заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень, та кваліфікує дане правопорушення, як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, не визнав. Зазначив, що дійсно 24 листопада 2025 року приблизно о 08 годині, в селі Гектари, Луцького району, по вулиці Центральній, перебував в салоні шкільного автобуса марки «ПАЗ», між ним та потерпілою ОСОБА_5 виник словесний конфлікт з приводу повернення останній автомобільного домкрата. Заначив, що ОСОБА_5 схопила його за праву ногу та намагалася витягнути з автобуса. В результаті чого він своєю ногою відбивав її руки. Також вказував, що він не бив її по обличчю, тілесні ушкодження на лиці, можливо, отримала від когось іншого. 
Потерпіла ОСОБА_5 суду повідомила, що 24 листопада 2025 року орієнтовно о 08 годині в селі Гектари, Луцького району, ОСОБА_3 перебував в салоні шкільного автобуса марки «ПАЗ», вона підійшла до останнього та повідомила щоб ОСОБА_3 повернув належний їй автомобільний домкрат, в подальшому між ними виник словесний конфлікт, в результаті якого обвинувачений наніс їй декілька ударів ногами, взутими в зимове взуття, по руці та обличчю. Просила суд призначити покарання ОСОБА_3 відповідно до закону.
Незважаючи на не визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, його винуватість у інкримінованому йому органами досудового розслідування кримінальному правопорушенні повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду доказами.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду повідомив, що приблизно місяць потому, до нього прийшов ОСОБА_7 позичити авто, щоб відвести дітей до лікаря, проте в автомобілі був відсутній домкрат. Пізніше ОСОБА_7 зателефонував до ОСОБА_3 щоб останній повернув домкрат. Оскільки він та ОСОБА_7 були зайняті заведенням автомобіля, до ОСОБА_3 за домкратом пішла його дружину ОСОБА_5 . Через деякий час остання повернулася, на лиці ОСОБА_5 були подряпини та вона трималась за руку, повідомила, що її побив ОСОБА_3 .
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 суду повідомив, що в листопаді місяці приблизно о 08 годині пішов до ОСОБА_6 та ОСОБА_5 щоб позичити авто. Проте в автомобілі був відсутній домкрат. Він зателефонував до ОСОБА_3 щоб він повернув домкрат. ОСОБА_3 повідомив, що домкрат принесе до шкільного автобуса і щоб він йшов його забрати. Оскільки він та ОСОБА_6 були зайняті заведенням автомобіля, до ОСОБА_3 за домкратом пішла ОСОБА_5 . Через деякий час повернулась ОСОБА_5 з почервонінням на обличчі, на якому були подряпини, та трималася за ліву руку і повідомила, що побилася з ОСОБА_3 .
Також, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, об`єктивно підтверджується також і іншими доказами у кримінальному провадженні.
Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, з якої вбачається, що від ОСОБА_5 24 листопада 2025 року прийняли усну заяву про нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_3 .
Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025035600000068 від 24 листопада 2025 року, в якому зазначений короткий виклад обставин, які мали місце події 24 листопада 2025 року.
Постановою про визнання ОСОБА_5 потерпілою від 24 листопада 2025 року.
Постановою про призначення та доручення проведення судово-медичної експертизи від 24 листопада 2025 року для встановлення ступеня тяжкості та характеру тілесних ушкоджень спричинених ОСОБА_5 .
Висновком експерта №72 від 25 листопада 2025 року, з якого вбачається, що експертизою виявлено в ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синців та саден обличчя і лівої кисті. Встановлені тілесні ушкодження утворились від дії, чи взаємодії з тупим предметом (предметами), з обмеженою по площі контактуючого поверхнею. Індивідуальні особливості травмуючої поверхні предмета (предметів), в морфології ушкоджень не відобразились, але цілком вірогідно, таким предметом могла бути і рука, в тому числі зжата в кулак, взута нога, або ж інші їм подібні предмети. Характеристика та ступінь організації ушкоджень дає підставу вважати, що вони могли утворитись в час та при обставинах вказаних підекспертною та в постанові. Виходячи з характеру, локалізації та в кількості ушкоджень, можна стверджувати, що підекспертній було заподіяно не менше 9 травмуючих дій. Виникнення ушкоджень такого характеру та з такою локалізацією під час падіння з висоти власного зросту – маловірогідне. Встановлені в ОСОБА_5 ушкодження по ступені тяжкості, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 26 листопада 2025 року, який проведений з потерпілою ОСОБА_5 та додатком №1 до протоколу слідчого експерименту від 26 листопада 22025 року.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 26 листопада 2025 року, який проведений з свідком ОСОБА_3 та додатком №1 до протоколу слідчого експерименту від 26 листопада 22025 року.
Протоколом одночасного допиту декількох осіб від 26 листопада 2025 року.
Суд оцінює критично заперечення обвинуваченого ОСОБА_3 щодо ненанесення ударів ногами по обличчю потерпілій ОСОБА_5 , оскільки такі заперечення спростовуються дослідженими судом доказами. Також обвинуваченим не надано суду доказів, які б могли свідчити про заподіяння таких тілесних ушкоджень потерпілій іншим шляхом чи іншими особами.
У відповідності до вимог ст.ст.50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінального проступку, дані про його особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд не вбачає.
Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує конкретні обставини вчиненого кримінального провадження, ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих потерпілою, інформацію про стан здоров`я обвинуваченого, який на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває та за допомогою до них не звертався, офіційно працює, має міцні соціальні зв`язки, позитивну характеристику, раніше не судимий.
З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, в межах санкції частини статті, за якою він засуджується, у виді штрафу.
Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.
Суд не призначає покарання у виді громадських чи виправних робіт, з огляду на особу обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним правопорушення, а також враховує що останні офіційно працює та має можливість сплатити штраф.
Речові докази та процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 128, 129, 368, 370 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 510 (п`ятсот десять) гривень.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Горохівський районний суд Волинської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1