Справа № 682/3021/25
Провадження № 2/682/101/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року 
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючої - судді Маршал І.М., 
секретаря судових засідань Захарчук С.П.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Іннова-Нова" прозахист прав споживачів, -
в с т а н о в и в:
Позивач звернулася з вказаним позовом до суду в обгрунтування вимог якого вказувала, що
30.10.2024 між ТОВ "ІННОВА ФІНАНС", як Кредитодавецем, та ОСОБА_1 , як боржником було укладено Договір про надання грошових коштів у позику №5874371024. За п. 2.2. Договору позики, на умовах, встановлених Договором, Товариство надає Позичальнику кредит у гривні, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 14000 гривень (п. 2.3. Договору позики). Відповідно до п. 2.5. Договору позики, строк кредиту (строк дії Договору) 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 дні(в). Пунктом 2.6. Договору позики визначено, що тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: Стандартна процентна ставка становить 1% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору (п. 2.6.1. Договору позики). За п. 2.6.2. Договору позики, знижена процентна ставка 0.6% в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Позичальник 29.11.2024 року сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Позичальник, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Позичальник за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. ОСОБА_1 вважає встановлений у договорі розмір відсотків за кожен день користування грошовими коштами у розмірі 1% - 0.6 % несправедливим та таким, що порушує принципи розумності та добросовісності, що є наслідком дисбалансу договірних прав та обов` язків на шкоду позичальника як споживача послуг фінансової установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми відсотків, зважаючи на наступне. Вказує, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Що тлумачення змісту як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад, які є нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, під час тлумачення норм, що містяться в актах цивільного законодавства. З цих підстав позивач вважає встановлений у договорі розмір відсотків за кожен день користування грошовими коштами у розмірі 1% - 0.6 % несправедливим та таким, що порушує принципи розумності та добросовісності, що є наслідком дисбалансу договірних прав та обов` язків на шкоду позичальника як споживача послуг фінансової установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми відсотків. Позивач просить суд визнати пункти 2.6., 2.6.1., 2.6.2., 2.8., 2.8.1., 2.8.2., 2.9., 2.9.1., 2.9.2., 2.10.2.1., 2.10.2.2., 2.10.3., 2.10.3.1., 2.10.3.2. Договору про надання грошових коштів у позику № 5874371024 від 30.10.2024 р. недійсним та стягнути з відповідача понесені судові витрати.
Представником позивача адвокатом Волковим С.В. до суду подано клопотання про підтримання позовних вимог та розгляд справи у відсутність позивача та його представника.
Відповідач свого представника до суду не скерував, подав відзив на позов відповідно до змісту якого просив здійснити розгляд справи у відсутність представника відповідача та відмовити в задоволенні позову з підстав не доведення позивачем порушення його прав щодо відсоткової ставки за кредитом, встановленої за власною згодою позивача в розмірі, що не перевищує встановлених законодавством лімітів.
Завданням цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК України є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. 
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 30.10.2024 між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» (яке в
подальшому змінило свою назву на ТОВ “Іннова-Нова”) як кредитодавецем, та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів в позику № 5874371024.
Відповідно до 2.2. Договору позики, на умовах, встановлених Договором, товариство надає Позичальнику кредит у гривні, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
Сума кредиту (загальний розмір) складає: 14 000 гривень (п. 2.3. Договору).
Пунктом 2.6. Договору позики визначено, що тип процентної ставки - фіксована.
За користування кредитом нараховуються проценти, а саме, стандартна процентна ставка становить 1% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору (п. 2.6.1. Договору позики). Знижена процентна ставка 0.6% в день застосовується якщо:
- позичальник 29.11.2024 року сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту;
- позичальник, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Позичальник за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою.
Як слідує із змісту позову ОСОБА_1 просить визнати недійсними певні пункти Договору позики, а саме, 2.6., 2.6.1., 2.6.2., 2.8., 2.8.1., 2.8.2., 2.9., 2.9.1., 2.9.2., 2.10.2.1., 2.10.2.2., 2.10.3., 2.10.3.1., 2.10.3.2. які стосуються нарахування відсотків за користування кредитом на підставі загальних засад цивільного законодавства (розумності / добросовісності) та п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів". При цьому, частинами 1 та 2 статті 18 Закону України “Про захист прав споживачів” регламентовано, що Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів", на яку посилається ОСОБА_1 , як на підставу визнання недійсним Договору позики, - несправедливими є, зокрема встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
В контексті викладеного, суд звертає увагу на таке:
Закон України "Про захист прав споживачів" не поширює свою дію на кредитні правовідносини та як вбачається із його преамбули регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
Дослідивши зміст спірних правовідносин між сторонами слід дійти висновків, що відповідач не є виконавцем чи виробником у спірних правовідносинах і що такі врегульовані нормами Цивільного кодексу України, Закону України "Про споживче кредитування", умовами самого Договору позики.
Відповідно до усталеної позиції Верховного Суду, відсотки за користування кредитними коштами не є компенсацією, а є платою за використання чужих коштів.
То ж, п. 5 ч. 3 ст. 18 ЗУ "Про захист прав споживачів" не підлягає застосованню до спірних правовідносин.
Крім того, встановлений сторонами у п. 2.6. Договору позики розмір відсоткової ставки не перевищує встановлені законодавством ліміти. Так, відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування", максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Тоді, як вже було зазначено вище, відповідно до п. 2.6, 2.6.1., 2.6.2. Договору позики, за користування кредитом позивачу нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 1% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору. Знижена процентна ставка 0.6% в день. 
Отже, позивач укладаючи вказаний договір з відповідачем була ознайомлена з його умовами, а зокрема, з вказаними процентними ставками, на які свідомо погодилась шляхом укладення вказаного кредитного договору. Тобто, будучи ознайомленою з умовами договору, а зокрема, процентними ставками позивач в момент його укладення не вважала умови договору несправедливими та такими, що якимось чином порушують її права та свідомо погодилась на укладення такого договору.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору; свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства.
Отже, ОСОБА_1 не доведено суду порушення її прав щодо встановлення за її власною ж згодою (волею) відсоткової ставки в Договорі позики в розмірі, що не перевищує встановлених законодавцем лімітів, а отже суд знаходить позов необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-82, 258, 259, 263-266, 268, 273, 352-355 ЦПК України, ст.ст. 3, 627 ЦК України, положеннями Закону України "Про споживче кредитування", суд, -

вирішив: 
В позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Іннова-Нова" про захист прав споживачів, - відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Маршал І. М.