Справа №295/457/26
Категорія 146
3/295/524/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.01.2026 року м. Житомир
Суддя Богунського районного суду м. Житомира Панченко Г. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 , за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
встановив: 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 06.01.2026 серії ЕПР1 №560560, 06.01.2026 о 18-09, у м. Житомирі по вул. Покровській, 96А,  ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції внаслідок чого здійснив наїзд на пішоходу ОСОБА_2 , яка переходила проїзну частину поза межами пішохідного переходу, внаслідок чого транпортний засіб отримав механічні пошкодження.
В судовому засіданні  ОСОБА_1  вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що їхав з дозволеною швидкістю руху, а пішохід вискочив на дорогу у непередбаченому для переходу місці, тому він застосував екстрене гальмування, однак повністю зупинитись не зміг, оскільки дорожнє покриття було слизьке. Також зазначив, що наслідків у виді матеріальних збитків він не зазнав, пошкодження відсутні.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 
Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним (п. 12.1 ПДР).
Органом уповноваженим на складання протоколу на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП до протоколу додано : письмові пояснення ОСОБА_1 ; схему місця ДТП; рапорти поліцейських, інших доказів матеріали справи не містять.
Матеріали справи не містять достатніх доказів того, що дорожньо-транспортна пригода сталась через порушення  ОСОБА_1 п.12.1 ПДР.
Відповідно до вимог ст. 269 КУпАП потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.
Потерпілий має право знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися правовою допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, оскаржувати постанову по справі про адміністративне правопорушення.
Потерпілого може бути опитано як свідка відповідно до статті 272 цього Кодексу.
Однак, матеріали справи не містять письмових пояснень потерпілої, її анкетних даних, відомостей про місце реєстрації/проживання, перебування, контактні номери телефонів чи інші засоби зв`язку та ідентифікації, що не дає можливості викликати її в суд для надання пояснень щодо обставин справи.
Також в порушення абз.2 п.4 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України
від 07.11.2015 № 1395, на зворотному боці схеми місця ДТП не зазначений перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, які сталися внаслідок ДТП, обмеживчись визначенням «ПЕРЕДНЯ ЦЕНТРАЛЬНА ЧАСТИНА», що не дає змогу ідентифікувати чи є пошкодження у транспортного засобу отримані саме під час даної дорожньо-транспортної пригоди і які саме це пошкодження.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.
Конституційний Суд України також зауважує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абз. 1-3 п. 4 рішення ВП КСУ щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК від 26.02.2019 № 1-р/2019.
Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії», коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
З огляду на матеріали справи, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять доказів «поза розумним сумнівом» вини  ОСОБА_1  у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки матеріалами справами не доведено та у суду відсутні можливості перевірити чи є дійсно був наїзд на пішохода, чи дійсно саме порушення ОСОБА_1 правили дорожньо-транспортної пригоди стали наслідком такої пригоди, а також те, чи спричинило порушення правил дорожнього руху до пошкодження транспортного засобу, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Оскільки під час судового розгляду обов`язковий елемент складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП – порушення правил дорожнього руху та спричинені наслідки у виді пошкодження транспортного засобу, – не доведений поза розумним сумнівом належними, достатніми і допустимими доказами, тому суд приходить до висновку, що в діях  ОСОБА_1  відсутній склад інкримінованого йому правопорушення, і це, як наслідок, тягне за собою закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
постановив:
Закрити провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.
Суддя          Г. В. Панченко