ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/3352/25 Справа № 183/7083/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ігольнікова М. О. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

16 грудня 2025 року                                                                м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., розглянувши клопотання захисника Остапенко Світлани Юріївни, поданої в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності -  ОСОБА_1 , на постанову судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2025 року по справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130, ч.1 ст.130, ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2025 року притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.1 ст.130 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

       01 грудня 2025 року захисником подана апеляційна скарга, разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови судді місцевого суду. В обґрунтування клопотання захисник вказує на те, що ОСОБА_1 цілком усвідомлює, що ним було пропущено встановлений 10-десятиденний строк на апеляційне оскарження, проте він був пропущений з поважних причин, оскільки йому не було належним чином вручено постанову суду першої інстанції, а він перебуває на передовій, захищаючи країну та зміг ознайомитися з текстом постанови лише 28 листопада 2025 року, а 29 листопада 2025 року, вночі, коли з`явився зв`язок, узгодив позицію захисту з адвокатом про необхідність оскарження судового рішення. З огляду на викладене захисник просить визнати поважною причину пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

       Перевіривши матеріали справи та наведені в клопотанні доводи щодо поважності причин пропуску строку на оскарження рішення судді місцевого суду, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287  цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Правило дотримання десятиденного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб справи про адміністративні правопорушення розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
Це правило надає особі, яка має право на апеляційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати апеляційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
Згідно ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.
Частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Безсторонність суду передбачає як його суб`єктивну свободу від упередженості чи зацікавленості в результаті розгляду справи, так об`єктивну, яка виключає будь-який обґрунтований сумнів стосовно безсторонності суду.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п.33 рішення у справі "Гурепка проти України").

Свою правову позицію щодо тлумачення поняття поважності причин, які можуть бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження неодноразово висловив у своїй рішенням Верховний Суд. Зокрема у Постанові Першої судової палати ККС ВС від 30 жовтня 2018 року (справа №299/2987/15-к провадження № 51-4594 км18) зазначено наступне.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (див.: рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява № 32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).
При цьому Суд визначив, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.

Суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення.

Як убачається з матеріалів справи захисник Остапенко С.Ю. була особисто присутньою під час розгляду справи та ухвалення Самарівським міськрайонним судом Дніпропетровської області 18 листопада 2025 року оскаржуваної постанови (а.с.34-36).
Таким чином вказані обставини свідчать про те, що захисник безумовно була обізнана про перебіг судового розгляду справи про адміністративне правопорушення та про прийняте судом рішення, а отже мала можливість, у разі незгоди, подати апеляційну скаргу в межах строку на апеляційне оскарження, який спливав -  28 листопада 2025 року, але не проявила зацікавленості у результатах судового розгляду справи та не скористалася своїм правом на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у визначений законом строк.
Натомість апеляційна скарга була сформована та подана захисником Остапенко С.Ю. 01 грудня 2025 року (а.с.39-46)), тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.
Водночас, апеляційний суд наголошує, що стороною захисту у клопотанні взагалі не наведено причин, які б унеможливлювали безпосередньо її своєчасно скористатися своїм правом на апеляційне оскарження судового рішення у визначений законом строк, а лише зазначено, що ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, ознайомився зі змістом оскаржуваного рішення лише 28 листопада 2025 року, після надіслання копії рішення захисником.
       Інших причин, які унеможливили своєчасно подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції у клопотанні не наведено.
Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що клопотання захисника Остапенко С.Ю. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2025 рокупо справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130, ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 є безпідставним та задоволенню не підлягає, а тому подана апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, разом з доданими до неї документами.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

       Відмовити захиснику Остапенко Світлані Юріївні у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2025 року щодо ОСОБА_1 по справі адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП.
Апеляційну скаргу повернути особі, що її подала, разом з доданими до неї документами.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО 
АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ                                   В.В. РУДЕНКО