ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2025 року м.Дніпро Справа № 912/2122/23
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач) 
суддів: Іванова О.Г., Паруснікова Ю.Б.,
секретар судового засідання: Абадей М.О.
представники сторін: 
позивач ОСОБА_1 ;
представник позивача: Ружицький О.М.
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення господарського суду Кіровоградської області від 18.03.2024 року та додаткове рішення господарського суду Кіровоградської області від 03.04.2024 року у справі №912/2122/23 (суддя Тимошевська В.В.)
за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 
до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Соборний 118", пр-т Соборний, 118, м. Олександрія, Кіровоградська область, 28008
про визнання недійсним рішення та заборону вчиняти певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Соборний 118" з наступними вимогами: 
- визнати недійсними рішення загальних зборів ОСББ "Соборний 118" від 14.03.2021 року про встановлення внесків на управління багатоповерховим будинком з 01.06.2021 року розмірі 4,7973 грн м. кв. загальної площі квартири та в квартирах без ліфта 4,5075 грн;
- визнати недійсними рішення загальних зборів ОСББ "Соборний 118" від 29.08.2021 року про збільшення суми внесків на управління будинком з 01.11.2021 року у розмірі 5,6973 грн м. кв. загальної площі квартири, в квартирах без ліфта 4,5075 грн;
- визнати недійсними рішення загальних зборів ОСББ "Соборний 118" від 21.05.2023 року про підтвердження рішення від 30.08.2020 року про створення ОСББ "Соборний 118", підтвердження затвердження статуту ОСББ "Соборний 118", прийнятого 30.08.2020 року, обрання правління та ревізійної комісії ОСББ "Соборний 118";
- заборонити ОСББ "Соборний 118" здійснювати утримання, обслуговування, ремонт та управління будинком АДРЕСА_2 .
В обґрунтування позову зазначала, що рішенням господарського суду Кіровоградської області у справі № 912/2853/21 визнано недійсними всі рішення установчих зборів, у тому числі про створення ОСББ "Соборний 118", а тому жодних органів управління відповідача не існує, як і самого ОСББ. 
Також позивачка зазначала, що рішенням вказаного суду від 03.01.2022 року у справі № 912/1326/22 визнано недійсним рішення про обрання головою правління ОСББ "Соборний 118" ОСОБА_2 , що виключає можливість здійснення такою особою повноважень, а вчинені ним правочини є такими, що вчинені без повноважень. 
ОСОБА_1 вважала, що відповідач не може проводити свою діяльність через відсутність рішення про створення ОСББ, а його подальші рішення прийняті без належної правової підстави. Внаслідок вказаного порушено її права як співвласника багатоквартирного будинку.
Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 18.03.2024 року у справі №912/2122/23 у задоволенні позову відмовлено повністю.
Рішення суду першої інстанції мотивовано недоведеністю позовних вимог. Суд першої інстанції зазначив, що: 
- ОСББ "Соборний 118" після визнання недійсним в судовому порядку його установчих документів, продовжило перебувати у статусі юридичної особи з державною реєстрацією в ЄДР, однак за відсутності рішення про створення об`єднання, статуту та органів правління;
- хоча Закон України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" і не передбачає, як вказує позивачка: "процедури повторного затвердження рішення зборів про створення ОСББ, які було визнано недійсними в судовому порядку", однак і не забороняє відповідним співвласникам вжити необхідні дії з урахуванням фактичних обставин для впорядкування ситуації щодо установчих документів вже зареєстрованого ОСББ та не обрати нове правління;
- повторне скликання установчих зборів не є можливим, оскільки в силу норм законодавства такі збори скликаються передусім для створення ОСББ, тобто їх скликання передує створенню об`єднання. Поряд з цим, згідно ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", вищим органом управління створеного об`єднання є загальні збори, які вправі приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання;
- як загальні, так і установчі збори, скликаються та проводяться співвласниками багатоквартирного будинку, які приймають колективні рішення щодо ОСББ, а тому лише форма зборів "установчі" чи "загальні" у даному випадку не нівелює волевиявлення співвласників з прийнятого ними рішення.
За вказаних обставин суд відхилив посилання позивачки про те, що недійсність установчих зборів виключає можливість підтвердження на загальних зборах питань, які розглядались на таких установчих зборах про створення ОСББ та про затвердження статуту.
Суд вважав, що недійсність рішення установчих зборів не є підставою для подальшого поширення недійсності на всі інші акти, оскільки суд не встановив прямих порушень закону в питаннях, які розглядались на зборах від 21.05.2023 року.
Додатковим рішенням господарського суду Кіровоградської області від 03.04.2024 року у справі №912/2122/23 заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Соборний 118" про ухвалення додаткового рішення задоволено повністю. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Соборний 118" 8 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, які понесені відповідачем під час розгляду справи.
Додаткове рішення мотивовано наявністю правових підстав для стягнення на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу.
Не погоджуючись з рішенням та додатковим рішенням суду у даній справі, позивачка оскаржила їх в апеляційному порядку.
Вважає, що судові рішення були винесені з порушеннями, передбаченими частиною 1 та 2 ст. 277 ГПК України, які є підставами для скасування цих рішень суду повністю виходячи з наступного: 
- питання, які виносились на збори, не мали чіткого формулювання; 
- суд послався на статті Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" в редакції Закону № 3270-IX від 14.07.2023 року, тобто в редакції, яка почала діяти лише після проведення загальних зборів від 21.05.2023 року та прийняття оскаржуваних рішень; 
- норми ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", на які посилається суд в своєму рішення, ще не існувало, а редакція статті 10, яка діяла на момент проведення загальних зборів 21.05.2023 року та прийняття оскаржуваних рішень, взагалі не містить положень, на які вказав суд першої інстанції;
- при проведенні оскаржуваних зборів були порушення в підрахунку голосів, в протоколі відсутня інформація про загальну кількість співвласників; для визначення половини кількості співвласників в будинку необхідно володіти інформацією про всіх співвласників, що мають власність або нежитлове приміщення у будинку, однак, протокол від 21.05.2023 року такої інформації не містить, а реєстр співвласників був прихований відповідачем (ОСББ) та не був наданий суду для ознайомлення, незважаючи на той факт, що кількість співвласників будинку є значно більшою, ніж кількість квартир та нежитлових приміщень, і має бути підтверджена в законний спосіб на день проведення зборів. 
Скаржниця вважає, що загальна кількість співвласників, яка достатня для прийняття рішення, не визначена, а 107 осіб, які вказані в протоколі, що складає 52,2 %, не може вважатися "більше половини", оскільки протокол не містить даних щодо всіх співвласників, яких значно більше, враховуючи той факт, що в деяких квартирах державний реєстр нараховує по троє, четверо та п`ятеро зареєстрованих співвласників, і такі дані підтверджуються матеріалами справи (проколом від 21.05.2023 року, Витягом з державного Реєстру прав власності наданим відповідачем та Витягом з державного Реєстру прав власності, наданим позивачкою.
Щодо скасування додаткового рішення скаржниця зазначає, що зі змісту ст.244 ГПК України вбачається, що додаткове судове рішення є похідним від судового рішення; скасування первісного судового рішення за результатом розгляду апеляційної скарги є самостійною підставою для скасування додаткового судового рішення.
Відповідач згідно відзиву просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін як законні та обґрунтовані, стягнути з позивачки понесені відповідачем витрати на правничу допомогу в апеляційній інстанції в сумі 8 000, 00 грн.
Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів доходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів справи, згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР), 10.12.2020 здійснено державну реєстрацію юридичної особи ОСББ "Соборний 118" (код 44042846), номер запису 1009341020000000015. Актуальний стан - зареєстровано.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 зверталась до суду з позовом до ОСББ "Соборний 118" про визнання недійсним рішення та ліквідацію юридичної особи.
Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 11.02.2020 року у справі №912/2853/21 позовні вимоги задоволено частково. Визнано недійсним рішення установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: АДРЕСА_3 від 30.08.2020 року, оформлене протоколом №1. У задоволені позову в частині скасування державної реєстрації ОСББ "Соборний 118" відмовлено.
Рішення суду набрало законної сили 15.03.2022 року.
Відомості щодо вказаного рішення суду внесено до ЄДРПОУ в розділі записів щодо назви органів управління юридичної особи.
Відповідно до згаданого рішення суду, згідно питань порядку денного установчих зборів від 30.08.2020 року прийнято рішення:
1. Обрано голову установчих зборів ОСОБА_3 , секретаря установчих зборів ОСОБА_4 та членів лічильної комісії - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .
2. Створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі ОСББ), затверджено його назву: "Соборний 118" та визначено місцезнаходження: 28008, Кіровоградська обл., м. Олександрія, пр-т. Соборний, буд. 118;
3. Затверджено Статут ОСББ "Соборний 118" в запропонованій редакції;
4. Обрано правління ОСББ "Соборний 118" у кількості 7 осіб, а саме: кв. АДРЕСА_4 ОСОБА_3 , кв. АДРЕСА_5 ОСОБА_7 , кв. АДРЕСА_5 ОСОБА_8 , кв. АДРЕСА_6 ОСОБА_9 , кв. АДРЕСА_7 ОСОБА_10 , ОСОБА_2 , кв. АДРЕСА_8 ОСОБА_11 ;
5. Обрано членів ревізійної комісії ОСББ "Соборний 118" у кількості 3 осіб - кв. АДРЕСА_9 ОСОБА_5 , кв. АДРЕСА_10 ОСОБА_12 , кв. АДРЕСА_11 ОСОБА_13 ;
6. Надано повноваження ОСОБА_3 , ОСОБА_4 щодо підписання протоколу установчих зборів та статуту Об`єднання, ОСОБА_3 подати документи для держреєстрації Об`єднання. 
Вищевикладене підтверджує, що підстави створення ОСББ відповідача визнані судом недійсними, однак державна реєстрація ОСББ "Соборний 118" офіційно збережена.
Колегія суддів зауважує, що за змістом вказаного рішення суду позов ОСОБА_1 було задоволено з підстав порушення порядку повідомлення всіх співвласників про проведення установчих зборів та порушення порядку обрахунку результатів голосування, складання протоколу не у відповідності до законодавства. 
Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 03.01.2023 року у справі №912/1326/22, яка також розглядалась за позовом ОСОБА_1 до ОСББ "Соборний 118" про визнання недійсним рішення, заборону вчиняти певні дії та ліквідацію юридичної особи, позовні вимоги задоволено частково; визнано недійсним рішення правління ОСББ "Соборний 118", оформлене протоколом №1 від 14.09.2020 року. 
У задоволені позову щодо заборони ОСОБА_2 здійснювати повноваження голови правління та керівника ОСББ "Соборний 118" та про ліквідацію ОСББ "Соборний 118" відмовлено.
Рішення суду набрало законної сили 31.01.2023 року.
Відомості щодо вказаного рішення суду внесено до ЄДРПОУ в розділі записів стосовно керівника юридичної особи.
Відповідно до цього рішення суду встановлено, що рішенням правління ОСББ "Соборний 118", яке оформлене протоколом №1 від 14.09.2020 року, з порядком денним:
1. Обрання головуючого засідання правління ОСББ "Соборний 118";
2. Обрання голови правління ОСББ "Соборний 118" та заступника голови правління ОСББ "Соборний 118";
3. Обрання секретаря правління ОСББ "Соборний 118",
прийнято рішення обрати головуючим засідання правління ОСББ "Соборний 118" Погорєлову С.В., обрати головою правління ОСББ "Соборний 118" ОСОБА_2 , заступником голови правління ОСББ "Соборний 118" ОСОБА_9 , обрати секретарем правління ОСББ "Соборний 118" Погорєлову С.В.
Однак, рішення правління ОСББ "Соборний 118" від 14.09.2020 року прийнято після 30.08.2020 року, отже - нелегітимним органом, позаяк рішення установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку про створення такого ОСББ та обрання правління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку є недійсним з 30.08.2020 року.
Щодо вимоги позивача заборонити ОСОБА_2 здійснювати повноваження голови правління та керівника ОСББ "Соборний 118", код ЄДРПОУ 44042846, а саме: виставляти рахунки про сплату внесків до ОСББ "Соборний 118" ОСОБА_2 та/або житлово-комунальних послуг, забезпечувати виконання рішень правління; діяти без доручення від імені об`єднання, укладати договори і вчиняти інші правочини відповідно до раніше прийнятих рішень правління; розпоряджатися коштами об`єднання; мати право першого підпису фінансових документів об`єднання; винаймати на роботу в об`єднання працівників та звільняти їх, застосовувати до них заходи заохочення та накладати стягнення, видавати обов`язкові для працівників об`єднання накази у сфері трудових правовідносин; видавати в тому числі за рішення правління довіреності на представництво інтересів об`єднання іншим особам; відкривати та закривати рахунки об`єднання в банківських установах та інших фінансових установах; залучати кредитні кошти банків та інших фінансових установ; підписувати банківські та інші фінансові документи; відповідно до раніше прийнятих рішень правління здійснювати інші дії, спрямовані на досягнення мети та завдань об`єднання, суд зазначив, що визнання недійсним рішення правління ОСББ "Соборний 118" від 14.09.2020 року виключає можливість здійснення гр. ОСОБА_2 повноваження голови правління та керівника ОСББ "Соборний 118", що в свою чергу не потребує додаткової заборони для такої особи при здійснені повноважень голови правління та керівника ОСББ "Соборний 118".
Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що 20.04.2023 року відбулось засідання ініціативної групи зі скликання і проведення зборів ОСББ "Соборний 118", що оформлено протоколом № 1, на якому вирішено: 
1. Утворити ініціативну групу зі скликання і проведення зборів ОСББ "Соборний 118" у складі: ОСОБА_3 , власник квартири АДРЕСА_4 ; ОСОБА_14 , власник квартири АДРЕСА_6 ; ОСОБА_15 , співвласник квартири АДРЕСА_12 .
2. Затверджено план роботи ініціативної групи, серед якого підготовка, скликання та проведення зборів ОСББ 21.05.2023 року.
3. Затверджено порядок проведення засідань ініціативної групи. 
21.05.2023 року відбулись загальні збори співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: АДРЕСА_3 , про що оформлено протокол від 21.05.2023 року.
Згідно вказаного протоколу, збори проведено з таким порядком денним:
1. Обрання голови та секретаря загальних зборів.
2. Про виконання рішення суду від 11 лютого 2022 року;
3. Про підтвердження рішення від 30 серпня 2020 року про створення ОСББ "Соборний 118".
4. Про підтвердження затвердження статуту ОСББ "Соборний 118", прийнятого 30 серпня 2020 року.
5. Обрання правління ОСББ "Соборний 118".
6. Обрання ревізійної комісії ОСББ "Соборний 118".
7. Організаційні питання щодо діяльності ОСББ.
Згідно питань порядку денного прийнято рішення:
1. Обрати голову загальних зборів ОСОБА_3 , секретаря загальних зборів ОСОБА_6 .
2. Із другого питання порядку денного зазначено лише про заслуховування особи з інформацією щодо виконання рішення суду від 11.02.2022.
3. Підтверджено рішення від 30 серпня 2020 року про створення ОСББ "Соборний 118".
4. Зазначено про результати голосування з питання про підтвердження затвердження статуту ОСББ "Соборний 118".
5. Обрано правління ОСББ "Соборний 118" у кількості 7-ми осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_16 .
6. Обрано ревізійну комісію у кількості 3-х осіб: ОСОБА_5 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 .
Звернувшись з позовом у даній справі, позивачка просила визнати недійсним вказане рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку від 21.05.2023 року з тих підстав, що:
- рішенням господарського суду Кіровоградської області у справі № 912/2853/21 визнано недійсним всі рішення установчих зборів, у тому числі про створення ОСББ "Соборний 118", а тому жодних органів управління відповідача не існує, як і самого ОСББ;
- рішенням господарського суду Кіровоградської області у справі № 912/1326/22 визнано недійсним рішення про обрання головою правління ОСББ "Соборний 118" ОСОБА_2 , що виключає можливість здійснення такою особою повноважень.
Згідно Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" визначено правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку. 
Приписами ст. 1 цього Закону розкрито поняття ОСББ як юридичної особи, створеної власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Термін "співвласники багатоквартирного будинку" вживається законодавцем у розумінні власників квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.
Відповідно до вказаного Закону інші терміни вживаються у значенні, наведеному в Цивільному кодексі України, Законах України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" та "Про житлово-комунальні послуги".
В ст. 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" унормовано, що об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. В одному багатоквартирному будинку може бути створено тільки одне об`єднання. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
Статтею 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" регламентовано порядок створення об`єднання, скликання і проведення установчих його зборів. Так, передбачено, що для створення об`єднання скликаються установчі збори. Установчі збори приймають рішення про створення об`єднання, визначення особи, уповноваженої на підписання та подання документів для проведення державної реєстрації об`єднання як юридичної особи, а також затверджують його статут. Установчі збори уповноважені приймати й інші рішення, віднесені цим Законом до повноважень загальних зборів об`єднання. Перший склад правління та голова правління обираються за рішенням установчих зборів. Державна реєстрація об`єднання проводиться у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб. Об`єднання вважається утвореним з дня його державної реєстрації.
Відповідно до ст. 57 Господарського кодексу України, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, установчими документами суб`єкта господарювання є рішення про його утворення або засновницький договір, а у випадках, передбачених законом, статут (положення) суб`єкта господарювання.
Згідно ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", для державної реєстрації створення юридичної особи подаються, у тому числі, рішення засновників про створення юридичної особи та установчий документ.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 цього Закону державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (державна реєстрація) - це офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи.
Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", об`єднання (асоціація) вважається припиненим з дня внесення про це відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. 
Виходячи з положень Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", Цивільного та Господарського кодексу України, наявність установчих документів (рішення про створення, статут) є обов`язковим для діяльності ОСББ. 
Згідно ст. 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. Тобто, юридична особа вже з моменту її реєстрації повинна мати цивільну дієздатність, яку вона набуває через свої органи.
Суд обґрунтовано зазначив, що при вирішенні вказаного спору необхідно виходити з принципу справедливості, добросовісності та розумності, які унормовано ст.3 Цивільного кодексу України і саме виходячи з цих засад законодавство підлягає тлумаченню. 
Зміст оскаржуваного позивачкою рішення загальних зборів ОСББ від 21.05.2023 року та обставини справи свідчать, що проведені загальні збори були легітимними і співвласники багатоквартирного будинку підтвердили раніше згадане волевиявлення на створення ОСББ та надання повноважень керівника ОСББ гр. ОСОБА_2 . 
При цьому, за ч. 1 ст. 28 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", об`єднання (асоціація) вважається припиненим з дня внесення про це відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. 
Згідно висновку Верховного Суду, викладеного у п. 60 постанови від 13.12.2023 року по справі № 925/430/22, визнання недійсним рішення установчих зборів про створення ОСББ та визнання недійсним статуту юридичної особи за рішенням суду не тягне за собою ліквідацію юридичної особи та не призводить до припинення ОСББ.
Відповідно до Витягу з ЄДР, ОСББ "Соборний 118" зареєстровано в реєстрі згідно до його первісного запису про реєстрацію від 10.12.2020 року.
Отже, суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні вірно акцентував увагу на те, що ОСББ "Соборний 118" після визнання недійсним в судовому порядку його установчих документів, продовжило перебувати у статусі юридичної особи з державною реєстрацією в ЄДР, однак за відсутності рішення про створення об`єднання, статуту та органів правління.
Також суд вірно зазначив, що хоча Закон України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" і не передбачає, як вказує позивачка: "процедури повторного затвердження рішення зборів про створення ОСББ, які було визнано недійсними в судовому порядку", однак і не забороняє відповідним співвласникам вжити необхідні дії з урахуванням фактичних обставин для впорядкування обставин щодо установчих документів вже зареєстрованого ОСББ та обрати нове правління. 
Недійсність рішення загальних зборів відповідача від 21.05.2023 року позивачка також пов`язує з порушенням порядку підрахунку голосів.
На спростування вказаних доводів апелянта колегія суддів зазначає наступне:
Стаття 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" передбачає, що вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори скликаються та проводяться в порядку, передбаченому цим Законом для установчих зборів з урахуванням положень цієї статті. Ініціатором загальних зборів є правління об`єднання або ініціативна група, яка складається не менш як з трьох власників квартир або нежитлових приміщень. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосували співвласники, які разом мають більше половини загальної кількості голосів усіх співвласників (крім випадків, якщо законом та/або статутом об`єднання встановлена більша кількість голосів, необхідна для прийняття рішення). Якщо в результаті проведення загальних зборів для прийняття рішення не набрано кількості голосів "за" або "проти", встановленої частинами чотирнадцятою та п`ятнадцятою цієї статті, проводиться письмове опитування серед співвласників, які не голосували на загальних зборах.
В ст. 14 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" зазначено, що співвласник має право, зокрема, брати участь в управлінні об`єднанням у порядку, визначеному цим Законом і статутом об`єднання. Здійснення співвласником своїх прав не може порушувати права інших власників.
З протоколу загальних зборів співвласників від 21.05.2023 року слідує, що в таких зборах взяли участь співвласники в кількості 29 осіб, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення багатоквартирного будинку загальною площею 1526,0 м. кв., що становить 15,0% загальної площі квартир та/або нежитлових приміщень. У письмовому опитуванні взяли участь 78 осіб, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення багатоквартирного будинку загальною площею 3792,9 м. кв., що становить 37,2% загальної площі квартир та/або нежитлових приміщень. Отже, загальна кількість співвласників, що взяли участь у голосуванні становить 107 осіб, що за розрахунком, зазначеним у протоколі, становить 52,2%. 
Наведені в протоколі кількісні розрахунки та результати голосування відповідають зазначеним вище вимогам ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" щодо необхідної кількості голосів для прийняття рішення.
Як встановлено матеріалами справи, позивачка є співвласником квартири АДРЕСА_13 , а тому наділена відповідними законодавчо визначеними правами, як стосовно визначення форми управління будинком, так і щодо участі в такому управлінні. 
Згідно матеріалів справи позивачка була повідомлена про проведення загальних зборів 21.05.2023 року, однак правом на участь в таких зборах та в письмовому опитуванні не скористалась, отже, будь-якого волевиявлення з приводу прийнятих на зборах рішень не висловлювала.
Позивачка вказувала на неправильний підрахунок голосів по іншим власникам квартир/нежитлових приміщень. 
Суд першої інстанції вірно звернув увагу, що такі власники не оскаржують результати голосування. Крім того, позивачка не наводить власного розрахунку щодо результатів голосування з урахуванням тих обставин, які вона вважає правильними, для доведення впливу на досягнення більшості голосів.
Колегія суддів звертає увагу також на наступне: 
Верховний Суд у постанові від 30.07.2025 року у справі № 908/1117/24 наголосив, що вирішуючи питання щодо визнання недійсними рішення загальних зборів, суди мають з`ясувати, яке саме право співвласника було порушено оскаржуваним рішенням і можливості його відновлення саме через скасування рішень, а не іншим шляхом. Звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним рішення загальних зборів ОСББ, позивач має довести, що цим рішенням порушуються саме його права та інтереси, а не права та інтереси інших осіб, які не є учасниками справи. Суд має утримуватися від зайвого втручання в питання діяльності ОСББ, в тому числі і шляхом скасування рішень, у разі, якщо вони поза жодним сумнівом підтримані більшістю співвласників і за своїм змістом не мають ознак дискримінації або іншого порушення прав чи законних інтересів конкретного співвласника, який оскаржує такі рішення в судовому порядку.
Також у постановах від 22.09.2022 року у справі №924/1146/21, від 23.02.2022 року у справі №914/807/20, від 15.06.2022 року у справі №916/3074/20, від 21.10.2021 року у справі №910/15071/20, від 26.10.2022 року у справі №916/1010/21 Верховний Суд вказав, що безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення; прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів.
Колегія суддів вважає, що апелянт необґрунтовано зазначає на порушення оскаржуваним рішенням загальних зборів її прав співвласника багатоквартирного будинку, адже відповідні докази про це суду надано не було.
Суд першої інстанції вірно врахував, що повторне скликання установчих зборів не є можливим, оскільки в силу норм законодавства такі збори скликаються передусім для створення ОСББ, тобто їх скликання передує створенню об`єднання. 
Поряд з цим, згідно ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" вищим органом управління створеного об`єднання ( яке в даному випадку залишилось зареєстрованим в ЄДР ) є загальні збори, які вправі приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання.
Як загальні, так і установчі збори скликаються та проводяться співвласниками багатоквартирного будинку, які приймають колективні рішення щодо ОСББ, а тому лише форма зборів "установчі" чи "загальні" у даному випадку не нівелює волевиявлення співвласників з прийнятого ними рішення.
Колегія суддів звертає увагу, що суд захищає лише порушене право, а обраний позивачем спосіб захисту має бути ефективним та відповідати характеру порушеного права. 
Так, за ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.
Згідно змісту протоколу загальних зборів співвласників ОСББ від 21.05.2023 року всі рішення, які були прийняті на таких зборах, стосуються питань щодо створення ОСББ, затвердження статуту, обрання правління, ревізійної комісії та загальні питання щодо діяльності ОСББ без конкретизації рішення по такому питанню. 
Як встановлено колегією суддів, зміст вимог позивачки зводиться до того, що ОСОБА_1 фактично не погоджується з обставинами продовження здійснення ОСББ "Соборний 118" своєї діяльності після визнання недійсним в судовому порядку установчих зборів такого ОСББ і вважає такі дії незаконними. Тобто, у даному випадку позивачка обґрунтовує свій інтерес у припиненні існування вказаної юридичної особи без дотримання законодавчо визначеної процедури ліквідації ОСББ.
Як зазначено вище, юридична особа обов`язково повинна мати установчі документи та здійснювати свою цивільну право- і діє- здатність через органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. 
За вказаних обставин, визнання недійсним рішення загальних зборів від 21.05.2023 року, на яких розглянуто питання щодо установчих документів та органів правління ОСББ, спрямовано на вчинення перешкод у діяльності ОСББ, а не на захист прав та охоронюваних законом інтересів позивачки, у тому числі, в управлінні будинком.
Окрім того, визнання недійсним вказаних рішень призведе до негативних наслідків для інших співвласників багатоквартирного будинку, волевиявлення більшості яких спрямовано саме на підтримання подальшої діяльності ОСББ "Соборний 118". 
Щодо цього суд першої інстанції вірно зазначив, що позивачка не обґрунтувала співмірність балансу своїх прав, законних інтересів та прав і законних інтересів інших співвласників багатоквартирного будинку.
З урахуванням вищевикладеного, суд вірно відмовив ОСОБА_1 у задоволенні вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів ОСББ "Соборний 118" від 21.05.2023 року.
Щодо інших вимог позивачки – про визнання недійсним рішення загальних зборів ОСББ "Соборний 118" від 14.03.2021 року про встановлення внесків на управління багатоповерховим будинком з 01.06.2021 року та про визнання недійсним рішення загальних зборів ОСББ "Соборний 118" від 29.08.2021 року про збільшення суми внесків на управління будинком з 01.11.2021 року, колегія суддів звертає увагу на наступне:
Вказані рішення відповідача прийняті в період, коли в судовому порядку ще не було вирішено позов ОСОБА_1 до ОСББ "Соборний 118" у справі №912/2853/21.
Як згадано вище, рішення суду у вказаній справі набрало законної сили 15.03.2022 року.
Згідно ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" вищим органом управління створеного об`єднання є загальні збори, які вправі приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання. Тобто, оскаржувані рішення загальних зборів від 14.03.2021 року та від 29.08.2021 року прийнято відповідно до вимог вказаного Закону і вони виражають волевиявлення власників квартир. 
Позивачка на обґрунтування недійсності вказаних рішень загальних зборів зазначала, що недійсність рішення установчих зборів є підставою для подальшого поширення недійсності на всі інші акти. Між тим це посилання є хибним та необґрунтованим, оскільки суд не встановив прямих порушень закону в питаннях, які розглядались на вказаних загальних зборах співвласників багатоквартирного будинку "Соборний 118".
Щодо вимоги про заборону відповідачу здійснювати утримання, обслуговування, ремонт та управління будинком по АДРЕСА_2 , Суд звертає увагу на наступне:
Вказана вимога також обґрунтована незаконністю, на думку позивачки, діяльності ОСББ внаслідок визнання недійсним в судовому порядку рішення про створення об`єднання. 
Між тим встановлено, що ОСББ "Соборний 118" зареєстровано як юридичну особу та рішення про його ліквідацію відсутнє.
Згідно Закону основна діяльність ОСББ полягає в здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
Позивачка не повідомляє про здійснення відповідачем діяльності поза межами його законодавчих та статутних повноважень,
З огляду на викладене, зазначені позивачкою обставини не є підставою для заборони відповідачу здійснювати його діяльність.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22.04.2021 року у справі № 904/1017/20).
Так, відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
За ст. 79 цього ж Кодексу наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2021 року у справі № 904/2104/19, провадження № 12-57гс21).
Враховуючи встановлені вище обставини колегія суддів не вбачає порушень норм матеріального чи процесуального права при ухваленні судом першої інстанції рішення по даній справі. Отже, вимоги в цій частині апеляційної скарги задоволенню не підлягають.
Щодо оскарження позивачкою додаткового рішення суду у даній справі колегія суддів зазначає наступне.
20.03.2024 року відповідачем подана заява про ухвалення додаткового рішення, відповідно до якої він просив стягнути з позивача 8 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. До вказаної заяви додано докази понесених судових витрат.
Від позивача надійшли клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. 
Колегією суддів встановлено, що згідно наданих відповідачем документів, підтверджено, що 28.11.2023 року між адвокатом Гулян Я.В. (далі - адвокат) та ОСББ "Соборний 118" (далі - клієнт) укладено договір №10.11 про надання правничої допомоги (далі - договір), згідно з п. 1.1. якого клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання по наданню правничої допомоги, а саме представництво інтересів клієнта в господарському суді Кіровоградської області в справі №912/2122/23. Зі своєї сторони клієнт зобов`язався сплатити гонорар за послуги адвоката по наданню правової допомоги, а також сплатити фактичні витрати, що пов`язані з виконанням даного договору.
У п. 2.1. договору сторонами погоджено суму гонорару адвоката в розмірі 8 000,00 грн. 
Договір підписано представниками сторін та скріплено печатками. 
28.11.2023 року адвокатом виставлено рахунок №001 на суму 8 000,00 грн.
У детальному описі робіт, складеному 20.03.2024 року, адвокатом зазначений перелік наданих послуг за договором.
19.03.2024 року сторонами підписано акт №1 наданих послуг, відповідно до якого підтверджено надання адвокатом послуг з правничої допомоги за договором на загальну суму 8 000,00 грн, а саме: аналіз документів, складання відзиву на позовну заяву, складання заперечення на відповідь на відзив, складання відзиву на заяву про зміну підстав позову, представництво інтересів клієнта в судових засіданнях. 
Відповідачем оплачено вказані послуги в повному обсязі, що підтверджується платіжною інструкцією №416 від 30.11.2023 року на суму 8 000,00 грн.
В даному випадку вказана оплата та підписання акта свідчать про прийняття послуг з правової допомоги. 
До справи подано копію ордера на ім`я адвоката Гулян Я.В. серії ВА №1067324 від 28.11.2023 року, яким у даній справі подано і підписано відзив на позовну заяву, заперечення на відповідь на відзив, відзив на заяву про зміну підстав позову, засвідчено та подано докази. Також у справі підтверджено участь даного адвоката в судових засіданнях.
Вищенаведене підтверджує надання адвокатом Гулян Я.В. правової допомоги відповідачу у справі №912/2122/23.
У ст. 16 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Поняття особи, котра є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон), згідно якої адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою відповідно до рівня, визначеного згідно із Законом України "Про забезпечення функціонування української мови як державної", має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. 
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. 
За приписами ст. 19 Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Частинами 2 - 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).
Враховуючи, що апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість рішення господарського суду Кіровоградської області від 18.03.2024 року у цій справі, а незгоду з додатковим рішенням суду позивачка обґрунтовує лише незгодою з рішенням по суті спору, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги і щодо додаткового рішення господарського суду Кіровоградської області від 03.04.2025 року у цій справі.
Крім того, розмір стягнутих господарським судом витрат 8000, 00 грн є розумним і співмірним зі складністю справи і виконаним адвокатом відповідача обсягом робіт.
Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За наведеного апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувані рішення та додаткове рішення місцевого господарського суду у цій справі не підлягають зміні або скасуванню.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.
Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, - 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення господарського суду Кіровоградської області від 18.03.2024 року та додаткове рішення господарського суду Кіровоградської області від 03.04.2024 року у справі №912/2122/23 - залишити без змін.
Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04.02.2025 року.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд 

Суддя О.Г. Іванов 

Суддя Ю.Б. Парусніков