ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/4060/25	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Ємельянової О.О. 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу 
за позовом 	Публічного акціонерного товариства "Центренерго" (08711, Київська обл., Обухівський р-н, смт. Козин, вул. Рудиківська, 49) в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції (63460, Харківська обл., Чугуївський р-н, м. Слобожанське, вул. Балаклійське шосе, 2) 	
до 	Слобожанської міської ради Чугуївського району Харківської області ((63460, Харківська обл., Чугуївський р-н, м. Слобожанське, вул. Миру, буд. 7) 	
про	стягнення 7 551,20 грн.	
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції звернулось до Господарського суду Харківської області із позовом до Слобожанської міської ради Чугуївського району Харківської області про стягнення заборгованості за комунальні послуги у розмірі 7551,20 грн.
Також до стягнення заявлені судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем як власником нерухомого майна, не здійснено розрахунку за надані позивачем послуги за укладеними між позивачем та відповідачем індивідуальними договорами про надання комунальних послуг, що є публічними договорами приєднання, які були розміщені (оприлюднені) на офіційному веб-сайті виконавця послуги (ПАТ «Центренерго»).
Ухвалою суду від 24.11.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/4060/25. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу 15 (п`ятнадцятиденний) строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Встановлено відповідачу 5-ти денний строк з дня отримання даної ухали, щодо надання заперечень щодо клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов.
26.11.2025 року від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 27532/25).
27.11.2025 року від позивача через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив (вх. № 27622/25).
Як вбачається із Комп`ютерної програми “Діловодство спеціалізованого суду” у позивача та відповідача наявні зареєстровані електронні кабінети, у зв`язку із чим, ухвалу суду від 24.11.2025 року про відкриття провадження у справі, було направлено судом в їх електронні кабінети, про що свідчать наявні у матеріалах справи довідка про доставку електронного листа, а саме:
- «Документ в електронному вигляді "Ухвала про відкриття провадження(спрощене)" від 24.11.2025 року у справі № 922/4060/25 (суддя Ємельянова О.О.) було надіслано одержувачу Відокремлений підрозділ Зміївської теплової електричної станції в його Електронний кабінет. Документ доставлено до Електронного кабінету: 24.11.2025 року о(б) 15:54 год.»;
- «Документ в електронному вигляді "Ухвала про відкриття провадження(спрощене)" від 24.11.2025 року у справі № 922/4060/25 (суддя Ємельянова О.О.) було надіслано одержувачу Публічне акціонерне товариство "Центренерго" в його Електронний кабінет. Документ доставлено до Електронного кабінету: 24.11.2025 року о(б) 15:54 год.»;
- «Документ в електронному вигляді "Ухвала про відкриття провадження(спрощене)" від 24.11.2025 року у справі № 922/4060/25 (суддя Ємельянова О.О.) було надіслано одержувачу Слобожанська міська рада Чугуївського району Харківської області в його Електронний кабінет. Документ доставлено до Електронного кабінету: 24.11.2025 року о(б) 15:54 год.»;
- «Документ в електронному вигляді "Ухвала про відкриття провадження(спрощене)" від 24.11.2025 року у справі № 922/4060/25 (суддя Ємельянова О.О.) було надіслано одержувачу Срібна Оксана Олександрівна в його Електронний кабінет. Документ доставлено до Електронного кабінету: 24.11.2025 року о(б) 16:00 год.».
Частиною 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Згідно з положеннями пункту 2 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є: день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Враховуючи вищевикладене, та наявні у матеріалах справи докази отримання сторонами у справі ухвали суду від 24.11.2025 року про відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку про належне повідомлення сторін у справі про розгляд справи у суді.
Згідно вимог статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.
При цьому, будь-яких клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до вимог статті 252 Господарського процесуального кодексу України від учасників справи не надходило.
Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд, має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Враховуючи вищевикладене, обізнаність сторін про розгляд справи у суді, про що свідчать наявні у матеріалах справи відзив відповідача, відповідь на відзив позивача, та заперечення відповідача на відповідь позивача, з чого слідує, що сторони подали усі заяви по суті справи та з процесуальних питань, суд вважає за можливе завершити розгляд справи.
Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без виклику учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.
Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.
Як зазначає позивач, Публічне акціонерне товариство «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції відповідно до Статуту, Положення про Зміївську ТЕС, ліцензій, розміщених на офіційному веб-сайті ПАТ «Центренерго» www.centrenergo.com, здійснює свою господарську діяльність, одним з видів якої є надання послуг з централізованого опалення, централізованого водопостачання та водовідведення. 
Відповідно до пункту 6 статті 21 (Прикінцеві та перехідні положення) Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» зазначено, що ліцензії на провадження видів господарської діяльності, що на день набрання чинності цим Законом є чинними, продовжують діяти. 
Ліцензії на провадження видів господарської діяльності, зазначених у статті 7 цього Закону, які є чинними на день набрання чинності цим Законом та мали обмежений термін дії, є безстроковими і можуть бути, за заявою ліцензіата, переоформлені відповідним органом ліцензування безкоштовно у тижневий строк. Відповідно до постанови Верховної Ради України від 13 березня 2025 року №4317-IX віднесено селище Слобожанське Чугуївського району Харківської області до категорії місто.
Також, позивач зазначає, що Індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії, було розміщено (оприлюднено) 25.01.2022 року позивачем на офіційному веб-сайті виконавця www.centrenergo.com/heat-supply/.
Пунктом 2 договору визначено, що даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті виконавця www.centrenergo.com/hcat-supply/ в розділі Зміївська ТЕС.
Згідно пункту 3 договору, виконавець має право змінити умови договору. У разі зміни виконавцем умов, крім зміни ціни договору, вони вступають в силу через 30 днів з моменту розміщення змінених умов на офіційному веб-сайті виконавця www.centrenergo.com/heat-supply/ у розділі Зміївська ТЕС. Інформування споживача про намір зміни ціни/тарифу на послугу здійснюється виконавцем відповідно до Порядку інформування споживачів про намір змін цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуваннями такої необхідності, затвердженого наказом Мінрегіону від 5 червня 2018 року N 130.
Відповідно до пункту 4 договору, фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги.
Виконавець забезпечує постачання теплоносія з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період безперервно, крім часу перерв, визначених частиною 1 статті 16 Закону України «Про житлово – комунальні послуги». Постачання теплової енергії на індивідуальні теплові пункти для потреб опалення та приготування гарячої води здійснюється безперервно, крім часу перерв, визначених частиною 1 статті 16 Закону України «Про житлово – комунальні послуги».
Виконавець забезпечує постачання теплової енергії у відповідній кількості та якості згідно вимог пунктів 5 і 6 цього договору до межі зовнішні інженерних мереж постачання послуги виконавця та внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку (індивідуального (садибного) будинку) (пункти 7 – 8 договору).
Пунктом 11 договору визначено, що обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міненерго від 22.11.2018 року № 315. Якщо будинок оснащено двома або більше вузлами комерційного обліку теплової енергії відповідно до вимог Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», обсяг спожитої послуги у будинку визначається як сума показань таких вузлів обліку. За рішенням співвласників багатоквартирного будинку розподіл обсягу спожитої теплової енергії здійснюється для кожної окремої частини будинку, обладнаної вузлом комерційного обліку послуги. Одиницею вимірювання обсягу спожитої послуги є гігакалорія (Г кал).
Згідно пункту 12 договору, у разі коли будинок на дату укладення цього договору не обладнана вузлом (вузлами) комерційного обліку теплової енергії, до встановлення такого вузла (вузлів) облік обсяг спожитої послуги у будинку визначається відповідно до Методики розподілу.
У разі виходу з ладу або втрати вузла комерційного обліку до відновлення його роботи або заміни ведення комерційного обліку спожитої послуг здійснюється розрахунково відповідно до Методики розподілу (пункт 13 договору).
Пунктом 30 договору визначено, що споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з: плати за послугу, визначеної відповідно до Правил послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 830 (офіційний вісник України, 2019 року, № 71, ст. 2507) – в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 року № 1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу споживання; плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на офіційному веб-сайті виконавця www.centrenergo.com/heat-supply/ в розділі Зміївська ТЕС. У разі застосування двоставкового тарифу на послуги з постачання теплової енергії плата за послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої виходячи з умовно – змінної частини тарифу (протягом опалювального періоду), а також умовно – постійної частини тарифу (протягом року).
Вартістю послуги є встановлені відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Розмір тарифу зазначається на офіційному веб-сайті www.centrenergo.com/heat-supply/ в розділі Зміївська ТЕС. У разі зміни зазначеного тарифу протягом строку дії цього договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію без внесення сторонами додаткових змін до цього договору. Виконавець зобов`язується забезпечити їх оприлюднення на своєму офіційному веб-сайті. У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну ціни/тарифу на послугу виконавець у строку, що не перевищує 15 днів з дати введення ї/його у дію, повідомляє про це споживачу з посиланням на рішення відповідного органу (пункт 31 договору). 
Розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги, є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування та плата за послугу нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно – постійна частина тарифу нараховується щомісяця (пункт 32 договору).
Пунктами 33 - 34 договору визначено, що виконавець формує та надає споживачу рахунок на оплату спожитої послуги не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу. Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, зокрема за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів.
Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього числа місяця, що є граничним строку внесення плати за спожиту послугу.
Також, позивач зазначає, що Індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, позивачем було розміщено (оприлюднено) 01.06.2022року на офіційному веб-сайті виконавця www.centrenergo.com/heat-supply/.
Пунктами 2 -4 договору визначено, що даний договір вважається укладеним через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті виконавця www.centrenergo.com/heat-supply/ в розділі Зміївська ТЕС. Виконавець має право змінити умови договору. У разі зміни виконавцем умов, крім зміни ціни договору, вони вступають в силу через 30 днів з моменту розміщення змінених умов на офіційному веб-сайті виконавця www.centrenergo.com/heat-supply/ в розділі Зміївська ТЕС. Інформування споживача про намір зміни цін/тарифів на послуги здійснюється виконавцем відповідно до законодавства.
Згідно пункту 5 договору, фактом приєднання споживача до умов договору (акцентування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток до договору), сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуг.
Відповідно до пунктів 6, 9 договору, виконавець зобов?язується надавати споживачу послуги відповідної якості, а споживач зобов?язується своєчасно та у повному обсязі оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, в строки і на умовах, визначених цим договором.
Виконавець забезпечує постачання послуг у відповідній кількості та якості згідно з вимогами пункту 7 цього договору до межі зовнішніх інженерних мереж постачання послуг виконавця та внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку (індивідуального (садибного) будинку).
Пунктом 13 договору визначено, що обсяг спожитої у будинку послуги з централізованого водопостачання визначається як обсяг питної води, спожитої в будинку, за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 року N 315 (далі - Методика розподілу). Обсяг наданих споживачеві послуг з централізованого водовідведення визначається на рівні обсягів спожитих ним послуг з централізованого водопостачання та постачання гарячої води. Якщо будинок оснащено двома та більше вузлами комерційного обліку централізованого водопостачання відповідно до вимог Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", обсяг спожитої послуги у будинку визначається як сума показань таких вузлів обліку. За рішенням співвласників багатоквартирного будинку розподіл здійснюється для кожної окремої частини будинку, обладнаної вузлом комерційного обліку послуг. Одиницею вимірювання обсягу спожитих споживачем послуг є куб. метр
Згідно пунктів 14 – 15 договору, у разі коли будинок на дату укладення цього договору не обладнано вузлом (вузлами) комерційного обліку, до встановлення такого вузла (вузлів) обліку обсяг споживання послуг у будинку визначається відповідно до Методики розподілу.
У разі виходу з ладу або втрати вузла комерційного обліку до відновлення його роботи або заміни ведення комерційного обліку спожитих послуг здійснюється розрахунково відповідно до Методики розподілу
Пунктом 29 договору сторони погодили, що споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з: плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 року N 690 (Офіційний вісник України, 2019 року, N 63, ст. 2194), - в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02.02.2022 року № 85, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розмірів затверджених уповноваженим органом тарифів на послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення та обсягу спожитих послуг або за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування, до встановлення вузла комерційного обліку; плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на офіційному веб-сайт виконавця www.centrenergo.com/heat-supply/ в розділі Зміївська ТЕС
Вартість послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення визначається за обсягом спожитих послуг та встановленими відповідно до законодавства тарифами. Розмір зазначених тарифів зазначається на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або веб-сайті виконавця послуг на офіційному веб-сайті виконавця www.centrenergo.com/heat-supply/ в розділі Зміївська ТЕС. У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну цін/тарифів на послугу з централізованого водопостачання та/або на послугу з централізованого водовідведення виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це споживачу з посиланням на рішення відповідного органу. У разі зміни зазначених тарифів протягом строку дії цього договору новий розмір тарифів застосовується з моменту їх введення в дію без внесення сторонами додаткових змін до цього договору. Виконавець зобов?язаний забезпечити їх оприлюднення на офіційному веб-сайті.
Розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитих послуг є календарний місяць. Плата за абонентську обслуговування та плата за послуги нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку розміру плати за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно (пункти 30 – 31 договору).
Пунктами 32 - 34 договору визначено, що виконавець формує та надає споживачу рахунок на оплату спожитої послуги не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу. Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, зокрема за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів.
Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього числа місяця, що є граничним строку внесення плати за спожиту послугу.
Також, позивач зазначає, що Індивідуальний договір про надання послуг з постачання гарячої води, позивачем було розміщено (оприлюднено) 04.11.2022 року на офіційному веб-сайті виконавця www.centrenergo.com/heat-supply/.
Пунктом 2 договору визначено, що даний договір вважається укладеним через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті виконавця www.centrenergo.com/hcat-supply/ в розділі Зміївська ТЕС
Згідно пункту 3 договору, виконавець мас право змінити умови договору. У разі зміни виконавцем умов, крім зміни ціни договору, вони вступають в силу через 30 днів з моменту розміщення змінених умов на офіційному веб-сайті виконавця www.centrenergo.com/heat-supply/ у розділі Зміївська ТЕС. Інформування споживача про намір зміни ціни/тарифу на послугу здійснюється виконавцем відповідно до Порядку інформування споживачів про намір змін цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуваннями такої необхідності, затвердженого наказом Мінрегіону від 5 червня 2018 року N 130.
Відповідно до пункту 4 договору, фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги.
Виконавець забезпечує постачання послуг безперервно з гарантованим рівнем безпеки, температури та тиску. Виконавець забезпечує постачання гарячої води у відповідній кількості та якості згідно вимог пунктів 5 і 6 цього договору до межі зовнішні інженерних мереж постачання послуги виконавця та внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку (індивідуального (садибного) будинку) (пункти 7 – 9 договору).
Пунктом 12 договору визначено, що обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг гарячої води, спожитої в будинку, за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу. Обсяг теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) розраховується відповідно до Методики розподілу. Якщо будинок оснащено двома або більше вузлами комерційного обліку гарячої води відповідно до вимог Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», обсяг спожитої послуги у будинку визначається як сума показань таких вузлів обліку. За рішенням співвласників багатоквартирного будинку розподіл обсягу спожитої гарячої води здійснюється для кожної окремої частини будинку, обладнаної вузлом комерційного обліку. Одиницею вимірювання обсягу спожитої споживачем гарячої води є куб. метр. Одиницею вимірювання обсягу теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) є гігакалорія (Г кал).
У разі надання послуги, що виробляється за допомогою систем автономного теплопостачання та/або індивідуального теплового пункту, обсяг спожитої у будівлі послуги визначається за показника ми вузла обліку питної води, встановленого перед водопідігрівачем внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання в індивідуальному тепловому пункті або автономній теплогенеруючій/когенеруючій установці.
У разі коли будинок на дату укладення цього договору не обладнана вузлом (вузлами) комерційного обліку, до встановлення такого вузла (вузлів) облік обсяг споживання гарячої води у будинку визначається відповідно до Методики розподілу (пункти 13 – 14 договору).
Пунктом 30 договору визначено, що споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з: плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року N 1182 (Офіційний вісник України, 2020 року, N 14. ст. 550), - в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 року N 1023, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу спожитої гарячої води або за нормам споживання, встановленими органом місцевого самоврядування, до встановлення вузла комерційного обліку: плати за витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водепостачання (за наявності циркуляції), щ розраховується виходячи з розміру затвердженого тарифу на послугу з постачання теплової енергії та визначеного обсягу відповідно до Методики розподілу: плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на офіційному веб-сайті виконавця www.centrenergo.com/heat-supply/ в розділі Зміївська ТЕС.
Вартістю послуг з постачання гарячої води та послуги з постачання теплової енергії є встановлені відповідно до законодавства тарифи. Розмір зазначених тарифів зазначається на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на офіційному веб-сайті виконавця www.centrenergo.com/hcat-supply/ в розділі Зміївська ТЕС. У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну ціни/тарифу на послугу з постачання гарячої води та/або на послугу з постачання теплової енергії виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення ї/його у дію, повідомляє про це споживачу з посиланням на рішення відповідного органу. У разі зміни зазначеного тарифу протягом строку дії цього договору новий розмір тарифу застосовується з моменту нововведення в дію без внесення сторонам додаткових змін до цього договору. Виконавець зобов`язаний забезпечити їх оприлюднення на своєму офіційному веб-сайті.
Розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги, обсягу теплової енергії, витраченої на забезпечує функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування та плата за послугу нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку розміру плати за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно (пункти 31 – 32 договору).
Пунктами 33 - 34 договору визначено, що виконавець формує та надає споживачу рахунок на оплату спожитої послуги та обсягів теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу. Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, зокрема за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів.
Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього числа місяця, що є граничним строку внесення плати за спожиту послугу.
Також, позивач зазначає, що вказані договори є публічними договорами приєднання, які встановлюють порядок та умови надання послуг та укладаються сторонами з урахуванням статей 633,634,641,642 Цивільного кодексу України.
За твердженнями позивача, відповідач до Зміївської ТЕС ПАТ «Центренерго» з відмовою від отримання комунальних послуг не звертався, жодних заяв не направляв. Комунальні послуги отримував своєчасно.
Вищевказане на думку позивача свідчить про те, що між позивачем та відповідачем були укладені індивідуальні договори про надання комунальних послуг, що є публічними договорами приєднання, які були розміщені (оприлюднені) на офіційному веб-сайті виконавця послуги (ПАТ «Центренерго»). 
Також зазначає, що згідно відомостей з Державного реєстру речових прав квартира №22 будинку № 11 (стара нумерація 107) по вул. Будівельній м. Слобожанське Чугуївського району Харківської області належить на праві власності територіальній громаді, органу місцевого самоврядування, Слобожанській селищній (міській) (колишня назва Комсомольська селищна рада) раді Чугуївського району Харківської області. 
Згідно рішення Господарського суду Харківської області від 03.07.2023 року у справі №922/1854/23 з відповідача на користь позивача було стягнуто заборгованість за комунальні послуги у період з жовтня 2021 року по листопад 2022 року (включно) року за особовим рахунком №3661 на якому обліковується житлове приміщення, а саме квартира №22 будинку №11 по вул. Будівельна м. Слобожанське Чугуївського району Харківської області. 
При цьому, позивачем у період з грудня 2022 року по квітень 2024 року (включно) року надавалися відповідачу послуги з централізованого постачання теплової енергії за особовим рахунком №3661, на якому обліковується житлове приміщення, а саме квартира №22 будинку №11 (стара нумерація 107) по вул. Будівельна міста Слобожанське Чугуївського району Харківської області. 
Даний будинок входить до складу житлово-будівельного кооперативу «Енергобудівельник-1», але послуги з централізованого теплопостачання, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення надаються позивачем індивідуально кожному споживачу на підставі укладених публічних договорів відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
За твердженнями позивача, саме власник житлового приміщення – квартири №22 будинку №11 по вул. Будівельній м. Слобожанське Чугуївського району Харківської області, зобов`язаний, як споживач, оплачувати надані комунальні послуги. Однак, незважаючи на те, що послуги надавалися своєчасно, якісно та в повному обсязі, відповідач як власник не здійснював їх оплату у встановлені діючим законодавством строки, у зв`язку із чим за розрахунком позивача у відповідача за особовим рахунком №3661, на якому обліковується житлове приміщення, а саме квартира №22 будинку №11 по вул. Будівельній м. Слобожанське Чугуївського району Харківської області наявний борг у загальному розмірі 7551,20 грн., а саме 5861,35 грн. за заборгованість з постачання теплової енергії, та заборгованість з абонентської плати у розмірі 1689,85 грн.
Проте, відповідач до теперішнього часу не здійснив жодних дій, які б свідчили про його намір погасити (повністю або частково) заборгованість за надані комунальні послуги за особовим рахунком №3661, що стало причиною звернення позивача із відповідним позовом до суду.
Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.
Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (стаття 11 Цивільного кодексу України).
Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.
За приписами статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 
Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За змістом частини 1 статті 901, частини 1 статті 903 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Причиною виникнення спору є невиконання відповідачем зобов`язання з оплати наданих позивачем комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення за особовим рахунком №3661, на якому обліковується житлове приміщення, а саме квартира №22 будинку №11 по вул. Будівельній м. Слобожанське Чугуївського району Харківської області, власником якої є саме відповідач.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України "Про житлово-комунальні послуги".
Статтею 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору;
житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг;
індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Виконавцем послуг з централізованого опалення (постачання теплової енергії), централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у місті Слобожанське Чугуївського району Харківської області є позивач.
Відповідно до частин 1, 2, 3, 5 статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Виконавець комунальної послуги, який займає монопольне становище на ринку, за наявності у нього технічних можливостей надання комунальної послуги не вправі відмовити в укладенні відповідного договору споживачеві чи іншій особі, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, якщо інше не передбачено законом. Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. У разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному вебсайті органу місцевого самоврядування та/або на вебсайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.
Вказані Договори є публічними договорами приєднання, які встановлюють порядок та умови надання послуг та укладаються сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.
Факт приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема сплата рахунку за надані послуги та/або факт отримання послуги.
З аналізу вищевикладених норм діючого законодавства слідує, що споживачі (власники житлових приміщень) зобов`язані оплачувати отримані ними комунальні послуги. Навіть відсутність письмового договору щодо надання комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку щодо оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. 
(Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 року у справі №6-59цс13, уі постановах Верховного Суду Касаційного цивільного суду від 26.09.2018 року у справі №750/12850/16-ц та від 06.11.2019 року у справі №642/2858/16).
Відповідно до статті 634 Цивільного кодексу України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Враховуючи вищевикладене, на наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що відповідач є таким, що приєднався до умов публічних договорів приєднання, а саме:
- Індивідуального договору про надання послуг з постачання гарячої води (без обслуговування внутрішньо будинкових систем);
- Індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньо будинкових систем);
- Індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії (без обслуговування внутрішньо будинкових систем).
При цьому, за розрахунком позивача, заборгованість відповідача за особовим рахунком №3661, на якому обліковується житлове приміщення, а саме квартира №22 будинку №11 по вул. Будівельній м. Слобожанське Чугуївського району Харківської області становить суму загальному розмірі 7551,20 грн., а саме: 5 861,35 грн. суми заборгованості з постачання теплової енергії, та суми розмірі 1689,85 грн. заборгованості з абонентської плати за загальний період з грудня 2022 року по квітень 2024 року.
Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Судом здійснено перевірку нарахованих позивачем суми боргу, а саме суми боргу загальному розмірі 7551,20 грн., яка складається із заборгованості з постачання теплової енергії у розмірі 5 861,35 грн., заборгованості з абонентської плати у розмірі 1689,85 грн. за загальний період з грудня 2022 року по квітень 2024 року, відповідно до наданого позивачем розрахунку суми позовних вимог, та встановлено, що такі нарахування здійснено вірно, та вони відповідають вимогам законодавства та відносинам що склалися між сторонами.
При цьому, відповідач заперечуючи проти позовних вимог у наданому до суд відзиві на позовну заяву (вх. № 27532/25 від 26.11.2025 року) зокрема зазначив, що Слобожанська міська рада Чугуївського району Харківської області не є споживачем зазначених у позовній заяві послуг, не укладала відповідні договори, а також не є ані квартиронаймачем ані орендарем квартири №22 у будинку №11 по вул. Будівельній м. Слобожанське Чугуївського району Харківської області, оскільки за твердженнями останнього, жодний нормативно-правовий акт України не містить норм, які б зобов`язували власників сплачувати за не спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі вартості послуги, яка могла б бути спожита при користуванні послугою.
При цьому, як зазначає відповідач, з наданих до позовної заяви документів не вбачається можливим встановити наявність чи відсутність вузла комерційного обліку за адресою вул. Будівельна, 11, місто Слобожанське Чугуївського району Харківської області, а отже є неможливим задоволення такої позовної вимоги.
Суд не приймає вищевикладені посилання відповідача, з огляду на наступне.
Як вбачається із матеріалів справи, позивачем на адресу відповідача було направлено досудову вимогу від 20.10.2025 року № 25/1177-6487 щодо сплати заборгованості. У наданій відповіді від 2.10.2025 року № 03-03/9754 на досудову вимогу позивача, відповідачем зазначено, що останній не є споживачем зазначених у листі та досудовій вимозі послуг, не укладав відповідні договору, а також не є квартиронаймачем відповідних квартир. Також зазначено, що вказані у листі та досудовій вимозі квартири належать до соціального житла і підлягають наданню громадянам, які знаходяться на соціальному квартирному обліку, які своєю чергою і укладають відповідні договором про надання комунальних послуг. Також, відповідачем зазначено. що до останнього як до власника не надходило листів чи відповідних квитанцій про наявність заборгованості за житлово – комунальні послуги. 
З вищевикладеного слідує, що відповідач як власник нерухомого майна був обізнаний про наявність заборгованості, проте жодних дій щодо її погашення вчинено не було.
Також, суд зазначає, що централізоване опалення – це система теплопостачання, в якій тепло виробляється на одному центральному джерелі (ТЕЦ, велика котельня) і подається через систему трубопроводів (теплотрасу) до багатьох будівель одночасно, а тому відключення будь-якої окремої квартири у будинку є неможливим.
Відповідно до підп. 5.1.1 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом №76 від 17.05.2005 року Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства, система центрального опалення жилого будинку в опалювальний сезон повинна працювати безперебійно і забезпечувати нормативну температуру повітря у всіх приміщеннях при мінімальній витраті палива.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 42 Правил надання послуги з постачання теплової енергії споживач має право відключитися від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) відповідно до Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Мінрегіону від 26 липня 2019 року № 169.
При цьому, суд приймає до уваги, що нерухоме майно - квартира №22 у будинку №11 по вул. Будівельній, м. Слобожанське Чугуївського району Харківської області належить на праві власності відповідачу що не заперечується самим відповідачем, та підключена до централізованого постачання теплової енергії, яка здійснюється централізовано на весь будинок, без виключення, до кожної квартири (кімнати) незалежно від наявності або відсутності зареєстрованих осіб.
Згідно з правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду від 11.04.2018 року у справі №904/2238/17, від 16.10.2018 року у справі №904/7377/17, споживач, який фактично споживає теплову енергію, не вчинивши дій з відключення від послуг теплопостачання відповідно до Правил користування тепловою енергією, не може бути звільнений від оплати вартості спожитої теплової енергії, як особа, що допустила господарське правопорушення у відносинах теплопостачання.
Вказане спростовує твердження відповідача що останнім не укладалось із позивачем жодних договорів.
Також, відповідачем в порушення вимог Господарського процесуального кодексу України не надано суду жодних доказів, які б підтверджували відсутність споживання комунальних послуг у спірний період з грудня 2022 року по квітень 2024 року включно.
Крім того, у матеріалах справи наявні акти про зняття показників із вузлів комерційного обліку теплової енергії житлового будинку за спірний період а саме з грудня 2022 року по квітень 2024 року.
Відповідно до частини 4 статті 319 Цивільного кодексу України власність зобов`язує.
Згідно зі статтею 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом.
Відповідно до частин 1, 2 статті 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Статтею 67 Житлового кодексу України визначено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Відповідно до статті 68 Житлового кодексу України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця.
Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно правової позиції Верховного Суду України, Верховного Суду Касаційного цивільного суду викладеної у постановах від 30.10.2013 року у справі №6-59цс13, від 26.09.2018 року у справі №750/12850/16-ц та від 06.11.2019 року у справі №642/2858/16 споживачі (власники житлових приміщень) зобов`язані оплачувати отримані ними комунальні послуги. Навіть відсутність письмового договору щодо надання комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку щодо оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. 
Суд звертає увагу відповідача, що необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує. 
Зазначена правова позиція наведена у постановах Верховного суду від 05.02.2019 року у справі № 914/1131/18, від 26.02.2019 року у справі № 914/385/18, від 10.04.2019 року у справі № 904/6455/17, від 05.11.2019 року у справі №915/641/18.
Самі лише посилання відповідача у відзиві на позовну заяву обставини без надання до суду належних та допустимих доказів, не можуть бути підставою для відмови у задоволені позовних вимог.
Суд приймає до уваги, що як зазначено у постанові Верховного Суду від 03.09.2020 року у справі № 910/1762/19, одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності.
Частиною 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України визначено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення; розумність строків розгляду справи судом; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Відповідно до частин 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з частинами 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (стаття 73 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Надаючи оцінку іншим доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (частина 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.
Частиною четвертою статті 11 Господарського процесуального кодексу України також унормовано, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункту 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 року Європейського суду з прав людини у справі "РуїсТоріха проти Іспанії"). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.
У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" (SERYAVIN OTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "РуїсТоріха проти Іспанії" (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, пункту 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. 
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 року у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статтею 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах від 13.03.2018 року, від 24.04.2019 року, від 05.03.2020 року Верховного Суду у справах № 910/13407/17, № 915/370/16 та № 916/3545/15.
З огляду на вищевикладене, всі інші заяви, доводи та міркування учасників судового процесу, які залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані, безпідставні та такі, що не спростовують висновків суду щодо задоволення позовних вимог. 
Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, а саме про стягнення із відповідача суми заборгованості за комунальні послуги у розмірі 7551,20 грн.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, судовий збір у даній справі покладається на відповідача у розмірі 2 422,40 грн.
Керуючись статтями 73, 74, 86, 123, 126, 128, 129, 183, 236 - 238, 240 - 241, 247 - 252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -   

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.
Стягнути з Слобожанської міської ради Чугуївського району Харківської області (63460, Харківська обл., Чугуївський р-н, м. Слобожанське, вул. Миру, буд. 7 ЄДРПОУ 04397508) на користь Публічного акціонерного товариства "Центренерго" (08711, Київська обл., Обухівський р-н, смт. Козин, вул. Рудиківська, 49, ЄДРПОУ 22927045) в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції (63460, Харківська обл., Чугуївський р-н, м. Слобожанське, вул. Балаклійське шосе, 2, ЄДРПОУ 05471247) заборгованість за комунальні послуги у розмірі 7551,20 грн. та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн судового збору.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу, протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.
Реквізити сторін:
позивача: Публічне акціонерне товариство "Центренерго" (08711, Київська обл., Обухівський р-н, смт. Козин, вул. Рудиківська, 49, ЄДРПОУ 22927045) в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції (63460, Харківська обл., Чугуївський р-н, м. Слобожанське, вул. Балаклійське шосе, 2, ЄДРПОУ 05471247);
відповідач: Слобожанська міська рада Чугуївського району Харківської області (63460, Харківська обл., Чугуївський р-н, м. Слобожанське, вул. Миру, буд. 7 ЄДРПОУ 04397508) 
Повне рішення складено "26" січня 2026 р. 

Суддя		О.О. Ємельянова