ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5617/25 Справа № 209/7531/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Решетник Т. О. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова  М. Ю.	

Категорія 32 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 року                                                                м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Петешенкової М.Ю.,
суддів Городничої В.С., Красвітної Т.П.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу
за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс»
на рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 березня 2025 року у складі судді Решетник Т.О.
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2024 року ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 03 травня 2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 укладено угоду № 200520628 щодо кредитування, за умовами якої банк надав позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 15600,00 грн., з встановленим строком користування з 03 травня 2016 року по 03 травня 2021 року.
20 липня 2020 року ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору № 7_БМ від 20 липня 2020 року, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071 проведеного 15 червня 2020 року, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01 липня 2021 року у справі № 910/11298/16, відповідно до якої позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за кредитним договором. 
Загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 50331,32 грн., з яких: 33039,98 грн. - сума заборгованості, 14317,27 грн. - сума інфляційних втрат, 2977,07 грн. - сума 3% річних, яку позивач просив стягнути з відповідача та вирішити питання розподілу судових витрат.
Рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 березня 2025 року у задоволенні позову ТОВ «Діджи Фінанс» відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності, передбаченого положеннями статті 257 ЦК України, про застосування наслідків якого під час розгляду справи заявлено відповідачем.
Не погодившись з рішенням суду, ТОВ “Діджи Фінанс” звернулося з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просили рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, що мають значення для справи, та помилково застосував до спірних правовідносин строк позовної давності. 
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на його законність та обґгрунтованість.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни рішення суду, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Згідно із ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
У розумінні положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджується, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.
Судом встановлено, що 03 травня 2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 укладено угоду № 200520628 щодо кредитування, за умовами якої банк надав позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 15600,00 грн., з встановленим строком користування з 03 травня 2016 року по 03 травня 2021 року.
20 липня 2020 року ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору № 7_БМ від 20 липня 2020 року, укладеного за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071 проведеного 15 червня 2020 року.
Загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 33036,98 грн., з яких: 2977,07 грн. - сума збитків з урахуванням 3% річних, 14317,27 грн. сума збитків інфляційних витрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань. Загальний розмір боргу 50331,32 грн.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із відсутності підстав для задоволення позову, оскільки позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності, що є самостійною підставою для відмови у позові.
Проте, колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду, з огляду на таке.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
Однією із загальних засад цивільного законодавства України є свобода договору (п. 3 ч. 1ст. 3 ЦК України).
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України).
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України).
Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (ч. 1, ч. 2 ст. 633 ЦК України).
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Звертаючись з позовом до суду, ТОВ «Діджи Фінанс» зазначало, що 20 липня 2020 року набуло право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі договору №7 БМ від 20 липня 2020 року.
Вказані обставини встановлені постановою Північного апеляційного господарського суду від 01 липня 2021 року у справі №910/11298/16, відповідно до якої ТОВ «Діджи Фінанс» визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за спірним кредитним договором. Додатком до договору є реєстр кредитних договорів.
Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Вважаючи себе належним кредитором ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача.
Колегія суддів звертає увагу на те, що в матеріалах справи наявний лист ТОВ “ФК “ФАГОР” від 26 липня 2016 року, в якому зазначено, що зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором №200520628 виконані в повному обсязі (а.с. 50).
Тобто, станом на день здійснення погашення боржником кредитної заборгованості, у 2016 році, діяв укладений договір факторингу № 1905 від 19 травня 2016 року, за яким відповідно до ст. 512 ЦК України до ТОВ «ФК «Фагор» перейшло право вимоги, про що боржник був належним чином повідомлений та на виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, було сплачено ТОВ «ФК «Фагор», як новому кредитору заборгованість по кредитному договору.
Всі подальші обставини, в тому числі і судові справи, пов`язані з розглядом позову ПАТ «Банк Михайлівський» до ТОВ «ФК «Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор» про застосування наслідків нікчемності договорів факторингу, результатом яких стало рішення про зобов`язання ТОВ «ФК» Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор» передати ТОВ «Діджи Фінанс» документи отримані від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно договорів факторингу, не може вважатись правовою підставою для повторного покладення на відповідача обов`язку по сплаті кредитної заборгованості, яка ним в добровільному порядку сплачена.
Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України).
Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 3 та 4 ст. 267 ЦК України).
Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги.
Тобто перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість.
Виходячи з положень ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. А отже, відмова в задоволенні позову у зв`язку з відсутністю порушеного права не потребує зазначення у рішенні суду висновку щодо вирішення питання спливу позовної давності як додаткової підстави для відмови в задоволенні позову. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 03 лютого 2022 року у справі № 758/10335/16-ц.
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду, судом першої інстанції не було надано належної правової оцінки обставинам справи та не було встановлено чи порушено право позивача, за захистом якого він звернувся, а тому суд дійшов передчасного висновку про застосування строку позовної давності.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів звертає увагу, що станом на час виконання кредитних зобов`язань в 2016 році, ТОВ «Діджи Фінанс» ще не набуло прав вимоги за цим договором, а подальше визнання останнього єдиним та належним кредитором за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», не може нівелювати факт виконання відповідачем свого обов`язку як позичальника та слугувати підставою для повторного стягнення з неї кредитної заборгованості.
За вказаних обставин колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. 
З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині правового обґрунтування відмови у позові.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

                                                     У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» - задовольнити частково.
Рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 березня 2025 року - змінити в частині правового обґрунтування відмови у позові.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 05 грудня 2025 року.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова
Суддя: В.С. Городнича
Т.П. Красвітна