Справа № 448/1456/25    Головуючий у 1 інстанції: Гіряк С.І. 
Провадження № 33/811/27/26    Доповідач: Маліновська-Микич О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., у відкритому судовому засіданні у м. Львові, з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , його представника – адвоката Збаращука Дмитра Володимировича, розглянувши апеляційну скаргу адвоката Збаращука Д.В. на постанову Мостиського районного суду Львівської області від 08 грудня 2025 року, 

встановив:
постановою Мостиського районного суду Львівської області від 08 грудня 2025 року,  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначено  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Відповідно до постанови, 25.07.2025 о 22 годині 52 хвилин у м. Мостиська, вул. Шевченка, 154, Яворівського району, Львівської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi Q 5» д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, нечітка мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Алкотест «Драгер 6820» та в медичному закладі відмовився під відеозапис на бодікамеру 001825. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись із оскаржуваною постановою, адвокат Збаращук Д.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Мостиського районного суду Львівської області від 08 грудня 2025 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою, прийнятою із порушенням норм процесуального права, а отже підлягає скасуванню.
Наголошує, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом «Audi Q 5» д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. 
Звертає увагу на те, що 25 липня 2025 року ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер 6820», результат був у межах дозволеної норми. Такий результат поліцейських не влаштовував, вони наполягали на повторному проходженні огляду, на що ОСОБА_1 не погодився та наполіг на проходженні огляду у найближчому медичному закладі. Після того, ОСОБА_1 було доставлено до Мостиської районної лікарні, поліцейські не надали направлення на огляд, а ініціювали проведення такого огляду у КНП ЛОР «Львівський обласний центр превенції та терапії узалежнень». Отже, такі дії не можна вважати відмовою від огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Стверджує, що відеозапис із нагрудних камер працівників поліції у порушення вимог закону не є безперервним, зокрема відсутній запис складення протоколу про адміністративне правопорушення, акту огляду, направлення у медичний заклад ОСОБА_1 .
Резюмує, що вказані обставини унеможливлюють достовірне та об`єктивне відтворення та перевірку обставин подій, які мали місце 25 липня 2025 року у м. Мостиська за участю ОСОБА_1 .
Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката Ткачова П.А. та його захисника в підтримку поданої апеляційної скарги, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, переглянувши запис відеофіксації зупинки водія, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 280 КУпАП, орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При розгляді справи судом першої інстанції не у повній мірі було дотримано вимог чинного законодавства, спрямованих на своєчасний і об`єктивний розгляд справи.
Так, у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що є онкохворим, влітку переніс мікроінсульт, не керував транспортним засобом «Audi Q 5» д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. Огляд пройшов на місці, результат був у межах дозволеної норми, не більше 0,01 промілле. Проте поліцейські наполягали на повторному проходженні огляду на місці зупинки. ОСОБА_1 не погодився, просив пройти у найближчому медичному закладі, де працює та добровільно написав заяву на аналіз його крові на вміст етинолу у Мостиській районній лікарні. На що поліцейські заявили, що так не буде, треба їхати у КНП ЛОР «Львівський обласний центр превенції та терапії узалежнень» та склали протокол за відмову від огляду на стан алкогольного сп`яніння. Направлення на огляд у КНП ЛОР «Львівський обласний центр превенції та терапії узалежнень» йому ніхто не вручав на його вимогу, що підтверджується відеозаписом події. Надалі йому стало погано, оскільки 25 липня 2025 року він переніс мікроінсульт, а ця ситуація із поліцейським и дуже його збентежила, він перенервувався, тому йому стало зле і він звернувся за медичною допомогою, йому надали ліки та госпіталізували з діагнозом гіпертензивна (гіпертонічна) хвороба серця без (застійної ) серцевої недостатності. Гіпертонічна хвороба III ступеня. 
Такі покази підтверджуються матеріалами справи. Зокрема із заяви ОСОБА_1 видно, що він, 25 липня 2025 року о 23:20, просив чергового лікаря освічити ОСОБА_1 на стан вживання алкоголю (а.с.36-37). А із оглянутого апеляційним судом відеозапису події видно, що о 23:55 год. ОСОБА_1 госпіталізували до КНП «Мостиська міська лікарня», що також підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №4941 (а.с.20).
Отже, при апеляційному розгляді встановлено, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, на підтвердження факту відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.
Крім того, відповідно до п.2 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18 грудня 2018 року, включення відео реєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відео реєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки».
Із оглянутого апеляційним судом відеозапису вбачається, що такий, у порушення вимог Інструкції, не є безперервним. Так, із згаданого відеозапису не видається можливим встановити факт проходження  ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер», відсутні момент складання та вручення ОСОБА_1 направлення на огляд до медичного закладу та складення протоколу щодо нього.
Встановлені апеляційним судом обставини, суд першої інстанції проігнорував, чим безпідставно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правапорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що у матеріалах справи присутні обґрунтовані сумніви щодо встановлення факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу і такі сумніви відповідно до вимог ст.62 Конституції України слід тлумачити на його користь.
Отже, постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою і підлягає скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:
апеляційну скаргу представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 – адвоката Збаращука Дмитра Володимировича – задоволити.
Постанову Мостиського районного суду Львівської області від 08 грудня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП – скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана МАЛІНОВСЬКА - МИКИЧ