Справа № 144/1010/25 
Провадження № 33/801/24/2026
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бондарук О. П.
Доповідач: Сопрун В. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 січня 2026 року	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі судді Сопруна В.В., 
за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвоката Луценка О.І.,
розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Теплицького районного суду Вінницької області від 25 листопада 2025 року,

в с т а н о в и в:

27 червня 2025 року о 00:02 год в с. Степанівка по вул. Миру, водій ОСОБА_1 керував моторолером «Вайпер», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Постановою Теплицького районного суду Вінницької області від 25 листопада 2025 року визнано винним ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1  судовий збір в сумі 605,60 грн на користь держави.
Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, оскільки вважає її незаконною у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, а також через порушення норм матеріального та процесуального права. Просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою закрити провадження в справі. 
Заслухавши ОСОБА_1 та його адвоката Луценка О.І., дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно диспозиції ст.130 КУпАП відповідальність за даною нормою настає також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння.
Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у порушенні п. 2.5 ПДР України знайшла підтвердження в ході апеляційного розгляду справи і підтверджується наступними доказами: 
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №373736 від 27 червня 2025 року, в якому викладено обставини правопорушення;
-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;
-направленням на огляд водія ОСОБА_1 , однак від проходження відмовився;
Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено як суть правопорушення так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.
Також, вказані обставини підтверджуються відеозаписом з місця події, відеофіксація велась на нагрудні бодікамери працівників поліції.
Статтею 266 КУпАП встановлено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Надані відеозаписи відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують факт керування транспортним засобом мопедом та відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки.
На наявному в матеріалах справи відеозаписі зафіксовано, як ОСОБА_1 озвучує працівникам поліції, що вживав пиво (час відеозапису 5 хв 13 с), неодноразово просить поліцейських не складати відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, запевняє поліцейських, що більше не допустить подібних адмінправопорушень, що свідчить про його намагання уникнути притягнення до адміністративної відповідальності.
Протягом усього часу фіксації адміністративного правопорушення з боку ОСОБА_1 не було висловлено жодного заперечення щодо не керування транспортним засобом, навпаки на запитання поліцейського «Куди і чому він на скутері тікає?», ОСОБА_1 відповідає: «Та нікуди, додому їду. Думав, що це не наші поліцейські», «Я нічого не оспорюю, тільки не складайте 130-ту!».
Відтак, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що такою поведінкою ОСОБА_1 підтвердив, що керував транспортним засобом.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відеозапис з нагрудної бодікамери працівника поліції є належним, допустимим та переконливим, оскільки відеозапис містить усі необхідні складові для визнання його даних доказами, зібраними в установленому законом порядку.
Крім того, судом першої інстанції був допитаний працівник поліції ОСОБА_2 , який пояснив, що 27 червня 2025 року після опівночі ОСОБА_1 у с. Степанівці керував скутером «Вайпер». На вимогу зупинитися за допомогою жезла ОСОБА_1 не відреагував, намагався втекти, відкинув скутер у лісопосадку на узбіччя. Від нього відчувався запах алкоголю, тому йому було запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння. ОСОБА_1 від проходження такого відмовився, озвучив, що вживав пиво та неодноразово просив не складати відносно нього адміністративний протокол за ст. 130 КУпАП, пропонував неправомірну вигоду. Назву скутера озвучував їм сам ОСОБА_1 , оскільки пластик на транспортному засобі, де міститься назва, був відсутній і документів на скутер у ОСОБА_1 не було. Наступного дня ОСОБА_1 близько десяти разів телефонував до нього з проханням не направляти до суду складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, знову пропонував неправомірну вигоду, на що змушений був заблокувати його контакт. 
Поліцейський сектору реагування патрульної поліції ОСОБА_3 суду пояснив, що 27 червня 2025 року під час комендантської години перебував із напарником ОСОБА_2 на патрулюванні в с. Степанівка. Їх службовий автомобіль був припаркований на узбіччі із ввімкненими габаритними вогнями. ОСОБА_1 проїхав на скутері. ОСОБА_2 почав зупиняти його жезлом, після чого вони сіли у автомобіль та увімкнули проблискові маячки з метою зупинити останнього, однак той намагався втекти. Коли їм вдалось його наздогнати, він був без шолома, без посвідчення водія, з різким запахом алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився. 
Твердження апелянта про відсутність свідків на місці зупинки є безпідставними, оскільки за правилами ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд проводиться у присутності двох свідків лише в разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису. Відтак, долучений відеозапис є самостійним засобом доказування події адміністративного правопорушення.
Таким чином, вище перелічені докази узгоджуються між собою, підстав для сумнівів у їх достовірності апеляційний суд не вбачає, що в сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції, незаконності складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) скаржник не надав.
За змістом частин 3, 4 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.
Оскільки водій ОСОБА_1 за наявності ознак алкогольного сп`яніння, як особа, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, тому в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.
В своєму рішенні від 29.06.2007 по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому водій зобов`язаний був на вимогу працівників поліції не тільки пройти огляд на стан сп`яніння, але й виключно у передбачені законом порядок і спосіб.
Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом розцінюється як лінія захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.
Докази здобуті працівниками поліції, згідно встановленого законом порядку і перевірені під час розгляду в суді апеляційної інстанції в своїй сукупності дають належні підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, сумніву у їх достовірності, законності та належності у суду апеляційної інстанції не має.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Інші доводи апеляційної скарги є формальними та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, який повно, всебічно і об`єктивно дослідив матеріали справи та дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Стягнення призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.
За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.
Керуючись ст.294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Теплицького районного суду Вінницької області від 25 листопада 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАПзалишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Вінницького
апеляційного суду           В. В. Сопрун