Справа № 587/5319/25 

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року Сумський районний суд Сумської області в складі: головуючого судді – Гончаренко Л.М.,за участю секретаря судового засідання – Макошенець С.І.,розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Суми справу за адміністративним позовом  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови та заявлені вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення №2079/2025 від 09.09.2025, винесену т.в.о. начальника  ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. У постанові зазначено, що він не виконав вимоги п.2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3621- ІХ в частині обов`язку до 05.06.2025 пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби, чим порушив вимоги абз.4 ч.1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Зазначає, що 02.09.2025 був зупинений та доставлений до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 з підстави перевірки документів. Він повідомив працівникам, що має чинну до 24.05.2032 року відстрочку від мобілізації, як багатодітний батько, який виховує трьох дітей віком до 18 років, йому встановлена третя група інвалідності, а з моменту проходження попередньої ВЛК не минуло 5 років. Проте, йому було повідомлено, що у зв`язку зі змінами у законодавстві він має пройти повторну ВЛК, на проходження якої його і направлено. Протягом тижня він проходив ВЛК і 11.09.2025 отримав довідку ВЛК про придатність до військової служби у частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, підрозділах логістики, тощо. У зв`язку із тим, що він не є біологічним батьком старшої дитини в родині, відтак підлягає мобілізації, та з 13.09.2025 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 . В подальшому під час проходження військової служби йому стало відомо про наявність даної постанови з сповіщення на мобільний телефон про арешт його банківського рахунку. Звертав увагу, що після винесення постанови він фактично пройшов військово-лікарську комісію та був зарахований до військової служби, а тому відповідач мав застосувати положення ст. 22 КУпАП щодо малозначності правопорушення.
А тому просить суд скасувати постанову т.в.о. начальника  ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 від 09.09.2025 №2079/2025 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Представник відповідача направив до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги вважає безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, просив відмовити у задоволенні адміністративного позову та залишити постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 СУ  ОСОБА_3 від 09.09.2025 №2079/2025 року відносно ОСОБА_1 без змін (а.с. 32-40). 
У судове засідання сторони не з`явилися, позивач у своїй заяві просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, в своїй заяві просили проводити розгляд у відсутність представника, позов не визнають.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необґрунтований та не підлягає задоволенню, виходячи із таких підстав.
Відповідно до ст. 244 КАС України під час прийняття рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.
Доказами у адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, як то пояснення сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази надаються суду особами, які беруть участь у справі.
Судом на підставі наданих сторонами доказів установлено наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
02.09.2025 ОСОБА_1 був доставлений до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується довідкою про доставлення( а.с.37)
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення СУ 2079 № 2025 від 02.09.2025 складеним ОСОБА_4 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 02.09.2025 о 08 год 14 хв було виявлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 за рішенням ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 від 15.12.2023 був визнаний обмежено придатним до військової служби. Згідно пункту 2 розділу II ""Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист України від 21.03.2024 № 3621-IX, в редакції Закону України від 12.02.2025 № № 4235-IX, громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду. Однак станом на 02.09.2025, повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби у визначений законодавством строки не пройшов.. Отже зазначеними діями, вказаний громадянин вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП, в особливий період. Даний протокол містить підпис ОСОБА_1 , а також повідомлення про розгляд справи 09.09.2025 о 10:00 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , в кабінеті №104. ( а.с.40)
Постановою СУ № 2079/2025 від 09.09.2025 винесеною тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_5 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 17000 грн. Відповідно до відмітки в постанові та квитанції копію постанови направлено ОСОБА_1 поштою 11.09.2025( а.с.38 зв. б., 39)
Відповідно до довідки ВЛК №2025-0911-1424-5454-0 від 11.09.2025 позивач пройшов медичний огляд «ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 » 11.09.2025 та був визнаний придатним до військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах(установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони( а.с.10)
З довідки військової частини НОМЕР_1 від 07.10.2025 вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації з 13.09.2025 по теперішній час( а.с.11)
Перевіряючи юридичну та фактичну підстави, які покладені відповідачем як суб`єктом владних повноважень в основу спірного рішення - постанови про накладення адміністративного стягнення СУ № 2079/2025 від 09.09.2025 на відповідність вимогам частини 2 статті 2 КАС України, суд враховує таке.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Поняття адміністративного правопорушення викладено в частині першій статті 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Положеннями частини 3 статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене у особливий період.
Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Так, згідно даних Єдиного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів позивач 15.12.2023 року військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 визнаний непридатним в мирний час, обмежено придатний у воєнний час.( а.с.9)
Разом із тим, згідно пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України ""Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист України від 21.03.2024 № 3621-IX, в редакції Закону України від 12.02.2025 № № 4235-IX, громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.
Проте в порушення вищевказаних приписів закону, позивач вищевказаний обов`язок
не здійснив, повторний медичний огляд не пройшов.
Щодо позиції позивача, що йому було встановлено 3 групу інвалідності, а тому такого обов`язку щодо повторного медичного огляду не виникало, суд зазначає, що відповідно до копії довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААВ №662506 від 08.12.2022, наданої позивачем, строк встановлення такої групи зазначено до 01.12.2023 року, датою чергового переогляду визначено 16.11.2023( а.с.8) Доказів про те, що позивач пройшов встановлений законодавством переогляд та в нього є статус особи з інвалідністю суду не надано.
Щодо доданої позивачем довідки(витягу) із мобільного застосунку «Резерв+», суд звертає увагу, що вона сформована 05.08.2024 та має строк дії до 05.08.2025, тобто не відображає інформацію станом на момент виникнення спірних відносин.
Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, у позивача був обов`язок пройти повторно ВЛК відповідно до приписів Закону № 3621-IX. При цьому він зобов`язаний був це зробити до 05.07.2025 без оповіщення з боку ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Водночас, вказане порушення позивачем було виправлено 11.02.2025. Тобто, після винесення оскаржуваної постанови, 09.02.2025.
На переконання суду, проходження позивачем ВЛК не у строк встановлений Законом № 3621-IX, становить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оспорювана постанова про накладення адміністративного стягнення є правомірною, а стягнення накладено у межах санкції ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Відтак, вимоги позивача не підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 210-1, 254-258, 288 КУпАП України, ст. 8-10, 134, 139, 242, 246, 250, 255, 286, 295 КАС України, суд
УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності– відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного судупротягом десяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Л.М.Гончаренко