ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 р. 	Справа № 520/17651/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: Любчич Л.В. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармація Сумщини" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2025, головуючий суддя І інстанції: Волошин Д.А., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/17651/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармація Сумщини" 
до  Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області   
про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Фармація Сумщини" (далі- ТОВ "Фармація Сумщини", позивач) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області (далі - ГУ Держпродспоживслужби в Сумській області, відповідач), в якому просило суд визнати протиправним та скасувати в повному обсязі рішення ГУ Держпродспоживслужби в Сумській області про застосування адміністративно господарської санкції за порушення законодавства у сфері державного нагляду (контролю) за дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін № 01 від 25 березня 2025 року у вигляді штрафу в розмірі 34 000, 00 грн, що застосований по відношенню до ТОВ «Фармація Сумщини».
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2025 по справі № 520/17651/25 адміністративний позов ТОВ "Фармація Сумщини" до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення - залишено без задоволення. 
Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2025 скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач наполягає, що ним було надано відповідачу всю інформацію та всі документи, які були правомірно запитані в межах Вимоги № 1 від 13.03.2025, за винятком відомостей, зазначених у пунктах 8, 9 цієї Вимоги та Вимозі № 2 від 19.03.2025, які стосувалися зведених звітів і таблиць. При цьому сам відповідач у заявах по суті справи не заперечує факту отримання первинних документів у повному обсязі. За таких обставин, на думку апелянта, предмет спору зводиться не до ненадання інформації як такої, а до питання, чи може ненадання зведених таблиць і звітів, які не є первинними документами та не передбачені законодавством, вважатися створенням перешкод у проведенні позапланового заходу державного нагляду (контролю) та правовою підставою для застосування штрафу.
Апелянт вказує, що висновки суду першої інстанції про неможливість проведення перевірки через ненадання позивачем таких зведених матеріалів не ґрунтуються на доказах, оскільки всі первинні документи, на підставі яких контролюючий орган мав можливість перевірити дотримання порядку формування та застосування цін на лікарські засоби, були надані. Законодавством не покладено на суб`єкта господарювання обов`язку формувати для контролюючого органу спеціальні звіти чи електронні таблиці, а перекладення такого обов`язку на позивача є виходом відповідача за межі своїх повноважень. Відтак, позивач вважає, що відмова виконувати вимоги, які не передбачені законом, не може кваліфікуватися як створення перешкод у проведенні перевірки.
Крім того, позивач вказує, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про ненадання документів за період, що перевірявся: з 01.03.2025 по 12.03.2025. Стверджує, що фактично позивач надав усі наявні накладні на лікарські засоби, які перебували в обігу в цей період, з урахуванням того, що більшість поставок здійснювалася у лютому 2025 року, а реалізація відбувалася у березні. Наявність у матеріалах справи накладної від 06.03.2025 додатково підтверджує помилковість висновків суду. За таких обставин апелянт вважає, що суд першої інстанції неправильно оцінив докази, встановив обставини, які не підтверджені матеріалами справи, та дійшов помилкового висновку про правомірність застосування до позивача адміністративно-господарської санкції, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення.
Відповідач правом подання відзиві на апеляційну скаргу не скористався.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 12.03.2025, на виконання наказу ГУ Держпродспоживслужби в Сумській області №115-ОД видано направлення №985-05.3/25 від 12.03.2025, яким визначено що: Черняк Г.О. та Мандрика В.А. направляються для здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) аптеки ТОВ «ФАРМАЦІЯ СУМЩИНИ» (код ЄДРПОУ 43650883), місце знаходження юридичної особи: 61038, м. Харків, Білостоцький в`їзд, буд.3; місце провадження господарської діяльності: 40025, м. Суми, вул. Гетьмана Павла Скоропадського, буд.28-1 з питань дотримання вимог порядку формування, встановлення та застосування державних регульованих цін на лікарські засоби на підставі звернення гр. ОСОБА_1 про можливі порушення її прав, законних інтересів. Дата початку заходу 13.03.2025, дата закінчення заходу 19.03.2025. Форма заходу державного нагляду (контролю): перевірка. (а.с. 15)
13.03.2025 представником ГУ Держпродспоживслужби в Сумській області - Мандрикою В.А. вручено уповноваженій особі ТОВ «ФАРМАЦІЯ СУМЩИНИ» - Савченко В.М., вимогу №1 про надання інформації, якою зобов`язано надати: виписку або витяг з ЄДРПОУ; ліцензію з додатками на провадження господарської діяльності з виробництва лікарських засобів, оптової, роздрібної торгівлі лікарськими засобами; накази щодо призначення: керівника підприємства, або уповноваженої особи (копія довіреності на право підпису); посадової особи відповідальної за формування, встановлення та застосування цін та/або її посадова інструкція; свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість та/або витяг з реєстру; договори купівлі-продажу, поставки товару, тощо; які чинні протягом періоду, що перевіряються (з усіма додатками та доповненнями), з постачальниками лікарських засобів; видаткові та прибуткові накладні, фіскальні чеки на лікарські засоби, а саме: таблетки Спазмалгон Балканфарма-Дупниця АТ №50 серія 156736, таблетки Цитрамон, Дип Риліфгель, Септифрил, Мефенамінка; за період, що перевіряється; звіти про рух лікарських засобів, а саме: таблетки Спазмалгон Балканфарма-Дупниця АТ №50 серія 156736, таблетки Цитрамон, Дип Риліфгель, Септифрил, Мефенамінка; за період, що перевіряється, в тому числі в електронному вигляді у форматі електронної таблиці; інформація (в електронному вигляді, у форматі електронної таблиці) про роздрібну реалізацію лікарських засобів а саме: таблетки Спазмалгон Балканфарма-Дупниця АТ №50 серія 156736, таблетки Цитрамон, Дип Риліфгель, Септифрил, Мефенамінка щодо яких запроваджене державне регулювання цін відповідно до Додатку 1 за період, що перевіряється; інші документи, пов`язані з ціноутворенням за усним запитом. (а.с. 16)
18.03.2025 позивач своїм листом, який був направлений на електронну пошту Відповідача (post@dpss-sumy.gov.ua), надав запитувану інформацію та документи, що були зазначені у Вимозі № 1, крім інформації, зазначеної у п. 8, 9 Вимоги № 1 (звіти про рух лікарських засобів та інформацію у форматі електронної таблиці про реалізацію лікарських засобів). (а.с. 21-22)
19.03.2025, представником ГУ Держпродспоживслужби в Сумській області - Мандрикою В.А. надіслано на офіційну електронну адресу ТОВ «ФАРМАЦІЯ СУМЩИНИ» - farmsumy911@gmail, вимогу №2 про надання інформації (далі - Вимога №2), якою зобов`язано надати: інформацію (в електронному вигляді, у форматі електронної таблиці) про роздрібну реалізацію лікарських засобів, а саме: таблетки Спазмалгон Балканфарма- Дупниця АТ №50 серія 156736, таблетки Цитрамон, Дип Риліфгель, Септифрил, Мефенамінка; щодо яких запроваджене державне регулювання цін відповідно до Додатку 1 за період, що перевіряється. (а.с. 18)
Відомостей щодо направлення позивачем до відповідача пояснень та документів з приводу вимоги № 2 матеріали справи не містять.
Відповідачем було складено акт перевірки № 5, згідно якого зазначено, що ТОВ "Фармація Сумщини" створені перешкоди для проведення перевірки.
Позивач подав до відповідача заперечення на акт перевірки № 5.
У подальшому відповідач прийняв рішення № 01 від 25.03.2025 про застосування адміністративно-господарської санкції за порушення законодавства у сфері державного нагляду (контролю) за дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін про застосування до Позивача адміністративно-господарських санкцій у вигляді штрафу у розмірі 34000, 00 грн. за створення перешкод у проведенні позапланового заходу державного нагляду (контролю) з питань дотримання вимог порядку формування, встановлення та застосування цін на лікарські засоби. (а.с. 132-133)
Не погоджуючись із зазначеним рішенням Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ненадання позивачем витребуваних документів призвело до перешкоджання проведенню перевірки, а отже, відповідач мав правові підстави для застосування до позивача адміністративно-господарської санкції (штрафу) у розмірі 34 000 грн.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон №877-V).
За визначенням, наведеним у статті 1 Закону №877-V, заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
Порядок здійснення позапланових заходів зі здійснення державного нагляду (контролю) регламентований статтею 6 Закону №877-V.
За змістом абзацу п`ятого частини першої статті 6 Закону №877-V підставою для здійснення позапланових заходів є: звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу. 
Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).
Згідно з частинами першою, другою статті 7 Закону №877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.
Відповідно до частини шостої статті 7 Закону №877-V за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.
Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.
У разі створення суб`єктом господарювання перешкод органу державного нагляду (контролю) чи його посадовим особам при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) в акті обов`язково зазначається опис дій чи бездіяльності, що призвели до створення таких перешкод, з посиланням на відповідні норми закону.
В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.
Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.
Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).
У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.
Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).
Згідно зі статтею 11 Закону №877-V суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний: допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом; не створювати перешкоди органам державного нагляду (контролю) чи їх посадовим особам при здійсненні ними заходів державного нагляду (контролю), за умови що зазначені заходи здійснюються такими особами відповідно до вимог закону; виконувати вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства; надавати документи, зразки продукції, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону; одержувати примірник акта та/або припису органу державного нагляду (контролю) за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу.
Основні засади цінової політики і відносини, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення, регулює Закон України від 21.06.2012 №5007-VI "Про ціни і ціноутворення" (далі - Закон №5007-VI).
Відповідно до статті 2 Закону №5007-VI дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади, органами, що здійснюють державне регулювання діяльності суб`єктів природних монополій, органами місцевого самоврядування та суб`єктами господарювання, які провадять діяльність на території України, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення. Дія цього Закону не поширюється на встановлення тарифів на медичні послуги та лікарські засоби в межах програми медичних гарантій згідно із Законом України "Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення".
Згідно з частиною першою статті 7 Закону №5007-VI реалізація державної цінової політики, проведення економічного аналізу рівня та динаміки цін, розроблення та внесення пропозицій щодо формування та реалізації державної цінової політики здійснюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну цінову політику.
Статтею 16 Закону №5007-VI визначено, що органами державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення (далі - уповноважені органи) є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з контролю за цінами; інші органи, визначені законом.
Повноваження та порядок діяльності уповноважених органів, права та обов`язки їх посадових осіб, які здійснюють державний контроль (нагляд) за дотриманням суб`єктами господарювання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін та державне спостереження у сфері ціноутворення, визначаються цим Законом, Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та іншими законами.
Згідно статті 17 Закону №5007-VI основними функціями уповноважених органів є: 1) виконання контрольно-наглядових функцій за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; 2) здійснення державного спостереження у сфері ціноутворення; 3) запобігання порушенням у сфері ціноутворення.
Відповідно до статті 18 Закон №5007-VI уповноважені органи мають право:
1) проводити у суб`єктів господарювання в установленому порядку планові та позапланові перевірки: достовірності зазначеної у документах інформації про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; бухгалтерських книг, звітів, кошторисів, декларацій, показників реєстраторів розрахункових операцій та інших документів незалежно від способу подання інформації, пов`язаних з формуванням, встановленням та застосуванням державних регульованих цін; наявності виписки або витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а також документів, що посвідчують особу, в посадових осіб;
2) одержувати відповідно до законодавства у письмовій формі пояснення, довідки і відомості з питань, що виникають під час проведення перевірки;
3) одержувати безоплатно від суб`єктів господарювання, що перевіряються, копії документів та інші відомості, необхідні для здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, документів, що можуть підтверджувати їх порушення, платіжних доручень, квитанцій, що підтверджують факт перерахування до бюджету коштів у разі застосування адміністративно-господарських санкцій, а також довідки, підготовлені суб`єктами господарювання на їх вимогу;
4) робити запити та одержувати від органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в повному обсязі інформацію та документи, необхідні для виконання покладених на них функцій;
5) вимагати від суб`єктів господарювання, що перевіряються, усунення виявлених порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;
6) приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;
7) надавати органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування, суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;
8) звертатися до суду з позовами про стягнення до бюджету коштів у разі прийняття рішення про порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.
Пунктом 4 частини першої статті 20 Закону №5007-VI встановлено, що до суб`єктів господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції за невиконання приписів уповноважених органів або створення перешкод для виконання покладених на них функцій - штраф у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
З аналізу наведених норм слідує, що покладення на суб`єкта господарювання обов`язку "не створювати перешкоди" (стаття 11 Закону № 877-V) кореспондує з обов`язком контролюючого органу діяти в межах предмета перевірки та відповідно до закону, а також із вимогою до акта перевірки містити детальний опис конкретних дій/бездіяльності, які, на думку органу, утворюють перешкоди, із посиланням на відповідні норми закону (частина шоста статті 7 Закону № 877-V).
Як вбачається з матеріалів справи, Вимогою № 1 від 13.03.2025 відповідач витребував від позивача, зокрема, первинні документи (договори, накладні, фіскальні чеки) щодо визначеного переліку лікарських засобів за перевіряємий період, а також "звіти про рух" цих лікарських засобів і інформацію у форматі електронної таблиці про їх роздрібну реалізацію. При цьому, матеріалами справи підтверджено, що 18.03.2025 позивач надіслав на офіційну електронну адресу відповідача запитувані документи та інформацію за Вимогою № 1 у частині первинних документів, не надавши лише відомості за пунктами 8, 9 (а.с. 21-22). Вимога № 2 від 19.03.2025 фактично дублювала пункт 9 Вимоги № 1 та стосувалася виключно електронної таблиці щодо роздрібної реалізації (а.с. 18).
Оцінюючи наведене у взаємозв`язку із статтями 6, 7, 11 Закону № 877-V та статтями 16-18, пунктом 4 частини першої статті 20 Закону № 5007-VI, колегія суддів виходить з того, що предметом цього позапланового заходу було з`ясування дотримання позивачем вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін на конкретно визначені лікарські засоби. Перевірка у такому випадку є можливою за наявності документів, які дозволяють встановити: ціну придбання/надходження (зокрема, з накладних та договорів), ціну роздрібної реалізації (зокрема, з фіскальних чеків), належність товару до переліку, щодо якого діє регулювання, та відповідність застосованих цін нормативним вимогам. Саме такі дані і містяться у первинних бухгалтерських та розрахункових документах, які позивач надав відповідачу 18.03.2025 у відповідь на Вимогу № 1.
Натомість "звіти про рух" та зведені електронні таблиці реалізації за своєю суттю є узагальненими аналітичними формами, що формуються шляхом обробки первинних даних. Вони не замінюють первинних документів і не є єдиним джерелом відомостей, на підставі яких відповідач може здійснювати контрольні повноваження. За встановлених у справі обставин відповідач, отримавши первинні документи (накладні, чеки та іншу витребувану документацію), мав можливість у межах строку перевірки самостійно систематизувати ці відомості та дійти висновків щодо дотримання або недотримання порядку застосування регульованих цін, тобто відсутній причинно-наслідковий зв`язок між ненаданням саме зведених форм і неможливістю провести перевірку як таку.
Крім того, колегія суддів зазначає, що кваліфікуюча ознака складу правопорушення, передбаченого пунктом 4 частини першої статті 20 Закону № 5007-VI, полягає саме у "створенні перешкод" для виконання покладених на уповноважений орган функцій. Така кваліфікація вимагає встановлення і належного опису в акті перевірки конкретної поведінки суб`єкта господарювання, яка об`єктивно унеможливила або істотно заблокувала реалізацію контрольних повноважень, а не лише констатації факту ненадання окремих запитуваних матеріалів. У даному випадку підставою для застосування штрафу визначено ненадання позивачем звітів і таблиць, однак з матеріалів справи вбачається, що позивач надав первинні документи, достатні для перевірки цінових показників за визначеними препаратами, а отже сам по собі факт ненадання зведеної інформації не може автоматично свідчити про створення перешкод у розумінні пункту 4 частини першої статті 20 Закону № 5007-VI.
За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що відповідач, застосувавши до позивача адміністративно-господарську санкцію у вигляді штрафу у розмірі 34 000 грн, не довів, що ненадання саме звітів про рух та електронної таблиці реалізації об`єктивно унеможливило проведення перевірки з питань дотримання державних регульованих цін, а також що такі дії позивача становили перешкоджання у розумінні законодавства. Відтак оскаржуване рішення № 01 від 25.03.2025 в частині застосування штрафу не відповідає критеріям правомірності, встановленим частиною другою статті 2 КАС України, та підлягає скасуванню.
Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, безпідставно ототожнив сам факт ненадання окремих витребуваних документів зі створенням перешкод у проведенні перевірки, не з`ясувавши, чи були такі документи необхідними та визначальними для реалізації відповідачем контрольних повноважень. Суд не надав належної оцінки характеру документів, покладених в основу застосування санкції, не встановив, чи є вони первинними та чи передбачений законодавством обов`язок їх формування, а також не перевірив наявність причинно-наслідкового зв`язку між їх ненаданням і неможливістю проведення перевірки, внаслідок чого дійшов неправильного висновку про відмову у задоволенні позову.
Ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи зазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з ч. 2 ст. 317 КАС України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
З огляду на викладене, враховуючи, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, внаслідок чого зроблено помилкові висновки про відсутність підстав для задоволення позову в повному обсязі, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням постанови про задоволення позовних вимог.
Питання судових витрат підлягає вирішенню в порядку ст. 139 КАС України.
З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду з адміністративним позовом ТОВ "Фармація Сумщини" сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн, при зверненні з апеляційною скаргою - 3633,60 грн. 
Враховуючи задоволення позовних вимог, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню сума судового збору в загальному розмірі 6056,00 грн.
Керуючись ст. 242, 243, 250, 272, 287, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармація Сумщини" - задовольнити.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2025 по справі № 520/17651/25 - скасувати.
Ухвалити постанову, якою позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармація Сумщини" до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення- задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області № 01 від 25 березня 2025 року про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармація Сумщини" адміністративно господарської санкції за порушення законодавства у сфері державного нагляду (контролю) за дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін у вигляді штрафу в розмірі 34 000,00 грн.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області (вул. Гамалія, буд. 25, м. Суми, 40021, ЄДРПОУ 40356714) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармація Сумщини" (в`їзд Білостоцький, буд.3, м. Харків, 61038, ЄДРПОУ 43650883) судовий збір у розмірі 6056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн 00 коп.. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін 	
Судді	   	Л.В. Любчич   О.В. Присяжнюк