УКРАЇНА
Романівський районний суд Житомирської області
290/1205/25
2/290/118/26
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
04 лютого 2026 року	селище Романів	

Романівський районний суд Житомирської області в складі судді Шакалова А.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН", ЄДРПОУ 444243120, вул. Саперне Поле, буд. 312, м. Київ до  ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
ОПИСОВА ЧАСТИНА
1. Рух справи.
1.1. Представник позивача звернувся з позовною заявою до суду 29 жовтня 2025 року.
1.2. Ухвалою Романівського районного суду від 03 листопада 2025 року відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Копію ухвали направлено сторонам по справі.
1.3. Сторонам направлялась ухвала про відкриття провадження засобами поштового зв`язку. Конверт, що направлявся на адресу відповідача повернувся до суду з поштовою довідкою «адресат відсутній за вказаною адресою».
1.4. Ухвалою суду від 20 січня 2026 року ухвалено розмістити оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про відкриття провадження у цій справі.
1.5. Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
1.6. Згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
1.7. Отже, судом здійснено всі заходи передбачені ЦПК для повідомлення відповідача про розгляд справи. З урахуванням вимог п. 3, ч. 8, ст. 128 та ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи
1.8. З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами.
2.Позиція сторін.
2.1. Позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 31.05.2021 року між відповідачем та первісним кредитором ТОВ «ГОУФІНГОУ» був укладений договір факторингу № 1-31/0521, відповідно до умов якого первісни кредитор відступив ТОВ "ФК "Сіті Фінанс Груп" за плату належні йому права до боржників вказаних в реєстррі боржників в тому числі право вимоги за кредитним договором 3269221087/260351 від 08.03.2020 укладеним з ОСОБА_1 .
2.2. Відповідно до умов Договору Кредит надається в розмірі 2000 грн., строк дії Договору – 30 календарних днів, процентна ставка – 1,85% в день.
2.3. 03.06.2021 року ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП», як новий кредитор, відповідно до умов договору відступлення права вимоги № 1-03/06/2021, відступив право вимоги за кредитним договором 3269221087/260351 від 08.03.2020 до ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до відповідача.
2.4. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 26.05.2025 року загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 6699.60 грн, яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 2000 грн, прострочена заборгованість за процентами в розмірі 4699.6 грн.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
1.Обставини справи встановлені судом.
1.1. Відповідно до договору про надання споживчого кредиту №3269221087/260351від 08.03.2020 року ОСОБА_1 просила ТОВ «ІНФІНАНС» надати споживчий кредит на наступних умовах:
1. Строк кредитування - 30 днів;
2. Сума кредиту – 2000 грн.
3. Фіксована ставка становить 1,85% за один день користування кредитом.
1.2. Договір підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором R36549.
1.3. 31.05.2021 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу №1-31/05/21 відповідно до умов якого первісний кредитор відступив до ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників в тому числі право вимоги за кредитним договором 3269221087/260351 від 08.03.2020 укладеним з відповідачкою.
1.4. 03.06.2021 року ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП», як новий кредитор, відповідно до умов договору відступлення права вимоги № 1-03/06/2021, відступив право вимоги за кредитним договором 3269221087/260351 від 08.03.2020 до ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до відповідача.
1.5. Таким чином ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» наділено правом вимоги до відповідача.
1.6. З матеріалів справи суду відомо, що заборгованість за договором відповідачем не погашалась, проценти за користування коштами не сплачувались, у зв`язку з чим виникла заборгованість відповідача за договором перед позивачем яка складається з заборгованості за тілом кредиту – 2000 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 4699,60 грн., що разом становить 6699,60 гривень.
2.Законодавство, що регулює спірні правовідносини сторін.
2.1. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства.
2.2. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
2.3. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
2.4. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.
2.5. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог — відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
2.6. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст. 1048 ЦК України).
2.7. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
2.8. Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.
2.9. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона — підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
2.10. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
2.11. Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
2.12. З огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
2.13. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
2.14. Вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
2.15. Відповідно до частини четвертої ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування», у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі. Якщо кредитодавець, відповідно до умов договору про споживчий кредит, вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу.
2.16. Частиною другою ст. 1050 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) передбачено: якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому, відповідно до статті 1048 ЦК України.
2.17. ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» звернулося до суду із позовом про стягнення ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, який укладався у електронній формі з первісним кредитором, в інформаційно-телекомунікаційній системі останнього. За принципом презумпції правочину вказаний правочин є дійсним. Відповідач не надав доказів суду про визнання цього правочину недійсними чи його окремих положень.
2.18. Кредитний договір, як і договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
2.19. З матеріалів справи вбачається, що 08.03.2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» та  ОСОБА_1 укладений кредитний договір №3269221087/260351 відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти у розмірі 2000 грн.
2.20. Окрім цього, судом встановлено, що 03.06.2021 року ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕШН» набуло права вимоги до відповідача.
2.21. Позивач стверджує, що первісний кредитор ТОВ «ГОУФІНГОУ» за кредитним договором надав відповідачу кредит у вищевказаному розмірі шляхом перерахування коштів на рахунок останнього.
2.22. Позивачем ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» на підтвердження переказу кредитних коштів первісним кредитором ТОВ «ГОУФІНГОУ» відповідачу було надано інформаційну довідку від ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН», в якій вказано, що на карту НОМЕР_2 08.03.2020 року було переказано кошти в розмірі 2000 грн., даний документ був виготовлений директором ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН», на місці для підпису вказано, що документ підписаний електронним підписом, але доданого протоколу електронного підпису позивачем не надано. 

2.23. Відтак судом встановлено, що позивачем не надано належного первинного документу (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, виписки по рахунку та інше), який би засвідчив, що ТОВ «ГОУФІНГОУ» було перераховано грошові кошти відповідачу в розмірі, передбаченому кредитним договором, а відповідач ці кошти отримав.

2.24. З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками не можуть бути задоволені, оскільки позивачем не надано підтвердження грошового переказу на рахунок відповідача кредитних коштів відповідно до умов договору.

2.25. Згідно до ст.77-81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

2.26.Тому доводи позивача про наявність заборгованості відповідача не підтверджуються сукупністю належних, допустимих і достовірних доказів, тобто є недоведеними, що є підставою для відмови у позовних вимогах банку у повному обсязі. 
3. Висновок суду.
3.1. Враховуючи викладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд дійшов висновку про відмову у стягненні з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 6699,60 грн., судових витрат у розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10500 грн. 
3.3. При ухваленні рішення суд керувався ст.ст. 2-5, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА
1. Рішення судді.
1.1. Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
2. Процедура набрання рішенням законної сили та процедури оскарження.
2.1. Рішення може бути оскаржене позивачем до Житомирського апеляційного суду через Романівський районний суд Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
2.2. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
2.3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя	Андрій ШАКАЛОВ