КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Справа № 367/12593/24

№ апеляційного провадження: 22-ц/824/3892/2026
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2026 року м. Київ
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів 
судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,
суддів: Музичко С.Г., Сушко Л.П., 

розглянувши у порядку письмового провадженняцивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 30 вересня 2025 року, ухваленого під головуванням судді Третяк Я.М.,-

встановив:

У грудні 2022 року ТОВ «Коллект Центр» звернулось до суду із названим позовом.
ТОВ «Коллект Центр» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 4026286 від 20 квітня 2021 року в розмірі 19 882 грн 85 коп. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20 квітня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кошти у розмірі 6 000 грн 00 коп.
30 грудня 2021року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу, за яким останнє набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором.
10 січня 2023року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ  «Коллект Центр» укладено договір факторингу, за яким позивач набув право вимоги до  ОСОБА_1 за кредитним договором.
ТОВ «Коллект Центр» зазначало, що відповідачем порушені умови кредитного договору, у зв`язку із чим виникла заборгованість у розмірі 19 882 грн 85 коп., яка підлягає стягненню в судовому порядку.
Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 30 вересня 2025 року названий позов задоволено.
Стягнутоз ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором про споживчий кредит № 4026286 від 20 квітня2021 рокуу розмірі 19 882 грн 85 коп.
Стягнутоз ОСОБА_1  на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 3 028 грн 00 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі  5 000 грн 00 коп.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1  просить рішення суду від 30 вересня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права та неповне встановлення обставин, які мають значення для справи
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із їх обгрунтованості та доведеності неналежного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.
Встановлено, що 20 квітня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кошти у розмірі 6 000 грн 00 коп. Стандартна процентна ставка - 1, 9 %. Кредитні кошти надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані позичальником кредитодавцю з метою отримання кредиту.
30 грудня 2021року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу№ 30-12/2021-21, за яким останнєнабуло право вимоги до відповідача за кредитним договором. Вказане підтверджується копією договоруфакторингу № 30-12/2021-21 та реєстром боржників від 30 грудня 2021 року.
10 січня 2023року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ  «Коллект Центр» укладено договір факторингу № 10-01/2023, за яким позивач набув право вимоги до  ОСОБА_1  за кредитним договором. Вказане підтверджується копією договору факторингу № 10-01/2023, реєстром боржників від 10 січня 2023 року.
Обгрунтовуючи позов, ТОВ «Коллект Центр» зазначало, що відповідачем порушені умови кредитного договору, у зв`язку із чим виникла заборгованість, яка підлягає стягненню в судовому порядку у розмірі 19 882 грн 85 коп.
На підтвердження позовних вимог ТОВ «Коллект Центр» надало копію: договору про споживчий кредит № 4026286 від 20 квітня 2021 року; графіку платежів; паспорту споживчого кредиту; картки обліку договору (розрахунку заборгованості); договору факторингу № 30-12/2021-21; реєстру боржників від 30 грудня 2021 року; договору про відступлення прав вимоги від 10 січня 2023 року; реєстру боржників від 10 січня 2023 року.
Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Згідно ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Положеннями ст. 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбуваєтьсяв інформаційно-телекомунікаційній системі суб'єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови,передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону,вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК Українипозикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ч. 1 ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Звертаючись до суду із позовом ТОВ «Коллект Центр» надало належні та допустимі докази укладення електронного кредитного договору № 4026286 між відповідачем та ТОВ «Авентус Україна». Сума кредиту - 6 000 грн 00 коп.
Згідно копії листа ТОВ «ФК «Контрактовий дім», кредитні кошти у розмірі 6 000 грн 00 коп. перераховано позичальнику на платіжну картку № НОМЕР_1 . Вказаний номер картки зазначено у підписаному відповідачем договорі про надання споживчого кредиту. 
Так, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 31травня 2022 року у справі № 194/329/15-ц, загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, якими суд керувався при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.
Суд має стягнути ту суму, яка була доведена і щодо якої у суду немає сумніву, оскільки за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти».
Сам по собі наданий стороною позивача розрахункузаборгованості не підтверджує наявності у відповідача заборгованості саме в зазначеному розмірі.
Верховним Судом у постановах від 27 березня 2020 року у справі  № 703/3063/18 та від 14липня 2021року у справі № 641/2207/18 зазначено, що наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу.
Так, ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 17 лютого 2025 року витребувано в АТ КБ «Приватбанк» інформацію: чи видавалась АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_1 платіжна картка № НОМЕР_1 ; докази зарахування на картку № НОМЕР_1 кредитних коштів у сумі 6 000 грн 00 коп., які 20 квітня 2021 року були на неї перераховані, а саме витребувати виписки по рахунку ОСОБА_1 за номером картки № НОМЕР_1 за період із 20 квітня 2021 року по 20 травня 2021 року; ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки № НОМЕР_1 , в тому числі, але не виключно прізвище, ім`я, по-батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо), та інші відомості про власника вказаної картки; інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_1 за період з 20 квітня 2021 року по 20 травня 2021 року; інформацію чи знаходиться номери телефону НОМЕР_2 в анкетних даних ОСОБА_1 .
До матеріалів справи долучено лист АТ КБ «Приватбанк» від 12 червня 2025 року, згідно якого платіжна картка № НОМЕР_3 була емітована на ім`я ОСОБА_1 та у період з 20 квітня 2021 року по 20 травня 2021 року мало місце зарахування грошових коштів у розмірі 6 000 грн 00 коп.
Вказане спростовує доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження перерахування кредитних коштів відповідачу.
Матеріалами справи підтверджується, що договір про надання споживчого кредиту № 4026286 від 20 квітня 2021 року укладено в електронній формі, що відповідає положенням ст. 207 ЦК України із застосуванням норм Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний сторонами, відповідно до вимог ст. 12 вказаного Закону, а саме: кредитодавцем засвідчено кваліфікованою електронною печаткою, а позичальником за допомогою одноразового ідентифікатору С213017.
Ідентифікація позичальника як споживача фінансових послуг на веб-сайті товариства проведена відповідно до вимог закону, оскільки ОСОБА_1 передала кредитору персональні дані паспорта, ідентифікаційного номера, дані банківської картки, на яку слід перерахувати кошти, номер телефону, адресу місця реєстрації.
30 грудня 2021року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу№ 30-12/2021-21, за яким останнєнабуло право вимоги до відповідача за кредитним договором. Вказане підтверджується копією договоруфакторингу № 30-12/2021-21 та реєстром боржників від 30 грудня 2021 року.
10 січня 2023року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ  «Коллект Центр» укладено договір факторингу № 10-01/2023, за яким позивач набув право вимоги до  ОСОБА_1  за кредитним договором. Вказане підтверджується копією договору факторингу № 10-01/2023, реєстром боржників від 10 січня 2023 року.
Враховуючи вищевикладене, а також доведеність невиконання відповідачем свого зобов`язання щодо сплати заборгованості за кредитним договором, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованості за кредитним договором № 4026286 від 20 квітня 2021 року в розмірі 19 882 грн 85 коп.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом не надано оцінки факту нарахування відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку дії кредитного договору, колегія суддів відхиляє, оскільки згідно п. 4 договору сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача.
Посилання представника ОСОБА_1 на положення Закону України «Про захист прав споживачів» щодо нарахування непропорційно великого розміру відсотків за користування кредитними коштами, колегія суддів оцінює критично з огляду на наступне.
За п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
Вказананорма стосується вимог щодо про нарахування неустойки (пені, штрафу) яку позивач не нараховував.
Підписуючи договір,  ОСОБА_1 погодилася з розміром відсотків за користування кредитними коштами, які передбачені умовами цього договору.
В суді першої інстанції, відповідач не заявляла зустрічних вимог про визнання недійсним кредитного договору в частині визначення розміру відсотків за користування кредитними коштами, у зв`язку з його невідповідністю вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про споживче кредитування».
Відтак, суд апеляційної інстанції відхиляє посилання представника ОСОБА_1 на порушення позивачем ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки за ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 30 вересня 2025 року ухвалено з додержанням норм процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає. 
Оскільки в силу положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому у відповідності до ч. 3 ст. 389 ЦПК України винесена постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,- 

постановив:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» залишити без задоволення.
Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 30 вересня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст складено 27 січня 2026 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов 

Судді: С.Г. Музичко

Л.П. Сушко