Номер справи137/1562/25 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.01.2026 
Літинський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора  ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого-адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у с-щі Літин кримінальне провадження №12025020050000500 від 08.08.2025 за обвинуваченням ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іскриня, Літинського району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, не одруженого, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах із потерпілою, пенсіонера по інвалідності ІІІ групи, раніше не судимого, у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 з липня 2023 року перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_4 , спільно проживають разом у будинку останнього за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно положень п.5, 6 ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», яким визначено коло суб`єктів, на яких поширюється дія вказаного закону, серед інших є особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою.
Під час спільного проживання, ОСОБА_6 умисно систематично вчиняв психологічне насильство відносно ОСОБА_4 , що призвело до її психологічних страждань та погіршення якості життя. Вказані дії ОСОБА_6 виражались у словесних образах, погрозах нанесення шкоди здоров`ю, що несли систематичний характер.
Так, 22.02.2024 року, о 20:00 год по АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 , а саме: ОСОБА_6 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_4 , чим вчинив фізичне насильство в сім`ї. Реагуючи на протиправну поведінку ОСОБА_4 , побоюючись за своє життя та здоров`я, зателефонувала на спец лінію «102» та повідомила про факт вчинення фізичного домашнього насильства ОСОБА_6 та було викликано працівників поліції, якими було припинено його дії, складено відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та терміновий заборонний припис відносно кривдника. Постановою Літинського районного суду Вінницької області від 05.03.2024 по справі №137/300/24 ОСОБА_6 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за фактами вчинення фізичного домашнього насильства відносно ОСОБА_4 , що мало місце 22.02.2024.
Крім того, ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел та дії, спрямовані на здійснення систематичного домашнього насильства, 23.09.2024 о 12:00 год по АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 , а саме: виражався в її адресу нецензурною лайкою, спричинив тілесні ушкодження, чим міг завдати шкоди психологічному та фізичному здоров`ю потерпілої. Реагуючи на протиправну поведінку ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , перебуваючи у будинку, побоюючись за своє життя та здоров`я, зателефонувала на спец лінію «102», до якої повідомила про факт вчинення домашнього насильства ОСОБА_6 . В результаті розгляду даного повідомлення, 23.09.2024 працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №823517 за ч.2 ст.173-2 КУпАП відносно ОСОБА_6 , який у подальшому направлено для розгляду до Літинського районного суду Вінницької області, а також роз`яснено норми чинного законодавства ОСОБА_6 , з метою недопущення повторних фактів вчинення домашнього насильства у майбутньому. Постановою Літинського районного суду Вінницької області від 30.10.2024 по справі №137/1575/24 ОСОБА_6 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, за фактами вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_4 , що мало місце 23.09.2024.
Також, 10.12.2024 року, о 01:30 год по АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , повторно вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 , а саме: погрожував фізичною розправою, виражався нецензурною лайкою. Реагуючи на протиправну поведінку ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , побоюючись за своє життя та здоров`я, зателефонувала на спец лінію «102» та повідомила про факт вчинення домашнього насильства ОСОБА_6 . За результатами розгляду даного повідомлення, працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №573431 за ч.2 ст.173-2 КУпАП відносно ОСОБА_6 , який у подальшому направлено для розгляду до Літинського районного суду Вінницької області, а також роз`яснено норми чинного законодавства ОСОБА_6 , з метою недопущення повторних фактів вчинення домашнього насильства у майбутньому. Постановою Літинського районного суду Вінницької області від 23.01.2024 по справі №137/8/25 ОСОБА_6 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за фактами вчинення психологічного домашнього насильства відносно ОСОБА_4 , що мало місце 10.12.2024.
Окрім того, 18.01.2025 о 16:10 год по АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , повторно вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 , а саме: виражався в її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю потерпілої. Реагуючи на протиправну поведінку ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , побоюючись за своє життя та здоров`я, зателефонувала на спец лінію «102» та повідомила про факт вчинення домашнього насильства ОСОБА_6 . За результатами розгляду даного повідомлення, працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №573410 за ч.2 ст.173-2 КУпАП відносно ОСОБА_6 , який у подальшому направлено для розгляду до Літинського районного суду Вінницької області. Постановою Літинського районного суду Вінницької області від 15.04.2025 по справі №137/480/25 ОСОБА_6 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за фактами вчинення психологічного домашнього насильства відносно ОСОБА_4 , що мало місце 10.12.2024.
Крім того, 11.04.2025 о 11:50 год та 14.04.2025 о 07:00 год по АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , повторно вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 , а саме: виражався в її адресу нецензурною лайкою, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю потерпілої. Реагуючи на протиправну поведінку ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , побоюючись за своє життя та здоров`я, зателефонувала на спец лінію «102» та повідомила про факт вчинення домашнього насильства ОСОБА_6 . За результатами розгляду даного повідомлення, працівниками поліції складено протоколи про адміністративне правопорушення серії ВАД № 152833 за ч.3 ст.173-2 Кодексу України та серії ВАД № 670361 за ч.3 ст.173-2 КУпАП відносно ОСОБА_6 , які у подальшому направлено для розгляду до Літинського районного суду Вінницької області, а також роз`яснено норми чинного законодавства ОСОБА_6 , з метою недопущення повторних фактів вчинення домашнього насильства у майбутньому. За результатами розгляду вищевказанихо протоколів, постановою Літинського районного суду Вінницької області ОСОБА_6 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2, ч.2 ст.173-2, ч.3 ст.173-2 КУпАП, за фактами вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_4 .
Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової психологічної експертизи встановлено, що в ситуації, що досліджується за справою, є психотравмувальною для ОСОБА_4 . Внаслідок психотравмуючої сімейної ситуації (груба та зухвала поведінка співмешканця в стані сп`яніння) у ОСОБА_4 спостерігались негативні психоемоційні переживання (страх за свою здоров`я, тривожне очікування, постійна напруга, образи, відчуття приниження), які знижували якість її життя, що становить психологічні страждання.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.
Під час судового розгляду встановлено, що 19.01.2026 між потерпілою ОСОБА_4  та обвинуваченим  ОСОБА_6 , за участю захисника обвинуваченого-адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про примирення.
В силу ч.1, 2 ст.475 КПК України, суд ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання у тому випадку, якщо переконається, що така угода може бути затверджена. Вирок на підставі угоди повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків з урахуванням особливостей, передбачених частиною третьою цієї статті.
За умовами угоди обвинувачений ОСОБА_7 під час судового розгляду повністю визнав свою вину у зазначеному кримінальному провадженні та зобов`язався беззастережно визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, в обсязі оголошеної підозри за ст.126-1 КК України, у судовому провадженні.
В свою чергу, потерпіла ОСОБА_4 не вимагає від обвинуваченого ОСОБА_7  вчинення будь-яких дій, які він б зобов`язувався вчинити на її користь, претензій немає, ініціатива в укладенні вказаної угоди про примирення виникла в останньої.
Сторони угоди дійшли згоди про вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді 2 (двох) років пробаційного нагляду з покладенням обов`язків, передбачених ч.2 ст.59-1 КК України, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Заслухавши думку потерпілої, яка підтвердила своє волевиявлення щодо укладення угоди, обвинуваченого ОСОБА_7 , який безумовно та беззастережно визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, вказаного у висунутому обвинуваченні згідно з обвинувальним актом, просив затвердити угоду, вказавши, що вона укладена добровільно, прокурора, який вважав за можливе затвердити угоду про примирення, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України та КК України, аналогічні доводи захисника обвинуваченого, який також вказав про наявність підстав до затвердження угоди про примирення. Наслідки укладення угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України та ч.5 ст.474 КПК України, потерпілій та обвинуваченому роз`яснені та зрозумілі, суд вважає, що угода про примирення підлягає затвердженню, виходячи з наступного.
Укладена у кримінальному провадженні угода про примирення відповідає вимогам п.1 ч.1 ст.468, ч.1, 3, 5 ст.469, ст.471, ч.5, 6 ст.474 КПК України, невідповідність угоди вимогам ч.7 ст.474 КПК України у суді не встановлена, зокрема:
- дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ст.126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи; 
- умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, як зазначено в угоді та під час судового розгляду сторонами угода укладена враховуючи суспільний інтерес в забезпеченні швидкого судового провадження;
- угода укладена добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні;
- узгоджена сторонами міра покарання за ст.126-1 КК України у виді 2 (двох) років пробаційного нагляду з покладенням обов`язків, передбачених ч.2 ст.59-1 КК України, відповідає вимогам ст.65 КК України.
Так, при призначенні покарання, узгодженого сторонами угоди, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_7 , як особа, вперше притягається до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, віднесене до категорії умисних нетяжких злочинів, за характеристикою органу місцевого самоврядування характеризується задовільно, компрометуючих матеріалів не надходило, являється інвалідом ІІІ групи, осудний, на обліках в закладах з надання наркологічної та психіатричної допомоги не перебуває.
В досудовій доповіді Вінницького районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області орган пробації зазначає, про середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та можливе виправлення  ОСОБА_7  без ізоляції від суспільства.
Судом, відповідно до положень ст.66 КК України, встановлено наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого  ОСОБА_7 - щире каяття.
Зважаючи на те, що стороною обвинувачення відповідно до вимог п.6 ч.2 ст.291 КПК України не ставиться у провину обвинуваченому вчинення кримінального правопорушення за обставин, які обтяжують покарання, суд, розглядаючи провадження в межах висунутого обвинувачення, вважає, що вони не встановлені.
Відповідно до змісту положень ст.50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так й іншими особами.
У відповідності до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, зокрема, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Із урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого і попередження нових кримінальних правопорушень, визначивши йому узгоджене покарання у виді 2 (двох) років пробаційного нагляду з покладенням обов`язків, передбачених ч.2 ст.59-1 КК України.
Процесуальних витрат немає. Речові докази відсутні.
Керуючись ст.368-371, 373, 374, 376, 394, 472, 474-475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_4  та обвинуваченим  ОСОБА_6 від 19.01.2026 у кримінальному провадженні №12025020050000500 від 08.08.2025 за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді 2 (двох) років пробаційного нагляду.
Відповідно ч.2 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Роз`яснити потерпілій та обвинуваченому, що у разі невиконання угоди про примирення, потерпіла має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Також, роз`яснити що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити потерпілій, засудженому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до Вінницького апеляційного суду у порядку, передбаченому чинним КПК України, з підстав, визначених статтею 394 цього Кодексу, зокрема:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України;
3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.
  Суддя:	  	ОСОБА_1