Справа № 203/6150/25
Провадження № 2/0203/2578/2025

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді - Іваницької І.В.,
за участю секретаря судового засідання - Кочевської В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2025 року від представника позивача до суду надійшла позовна заява до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем надаються послуги з водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , де єдиним зареєстрованим мешканцем є ОСОБА_1 , якому відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , та за яким станом на 28.02.2025 утворилася заборгованість. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення в сумі 47893,51 грн, з яких: 36 882,83 грн - сума основного боргу за період з листопада 2014 року по лютий 2025 року; 1 261,55 грн - сума 3 % річних (за період з 07.2018 по 01.2022) та 9 749,13 грн - сума інфляційного збільшення (за період з 07.2018 по 01.2022), а також 3 028,00 грн судових витрат.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.08.2025 цивільну справу № 203/6150/25, провадження № 2/0203/2578/2025, було розподілено головуючому судді Іваницькій І.В., яка передана канцелярією суду 03.09.2025.
На підставі ч. 8 ст. 187 ЦПК України з метою визначення підсудності через підсистему «Електронний суд» зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо місця реєстрації відповідача ОСОБА_1 , за результатами якого отримано відповідь № 1734420 від 03.09.2025, згідно з якою адреса реєстрації відповідача: АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 19.09.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. 
Позивач явку повноважного представника в судові засідання не забезпечив.
03.12.2025 від представника позивача Демошенко Л.В. до суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи без її участі, у якій вона позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. 
Відповідач в судові засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом надіслання судових повісток за місцем реєстрації, які повернулися до суду з відміткою органу поштового зв`язку: «Адресат відсутній за вказаною адресою»; жодних документів, клопотань від відповідача до суду не надходило. 
З урахуванням викладених вище обставин, на підставі ст.280 ЦПК України, розгляд справи проведено в заочному порядку. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.
Судом встановлено, що Комунальним підприємством «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради надаються послуги з водопостачання і водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , де єдиним зареєстрованим мешканцем є ОСОБА_1 , якому відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .
Згідно з наявною в матеріалах справи довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 27.02.2025 за вищевказаною адресою зареєстрований ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , - з 23.11.1989.
Відповідно до розрахунку заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_1 за надані послуги водопостачання та водовідведення, станом на 28.02.2025 обліковується заборгованість відповідача за спожиті послуги в сумі 36 882,83 грн.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 Закону України №1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Згідно з вимогами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України №1875-IV споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України №2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги», що набрав чинності 10.12.2017 та введений в дію з 01.05.2019, визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
У відповідності до приписів ст. ст. 7, 9 Закону України №2189-VIII визначено обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Частиною 3 статті 9 вказаного Закону встановлено також, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2015, визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.
Згідно з вимогами ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У відповідності до приписів ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, згідно з вказаними нормами законодавства споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Аналогічні правові позиції викладені у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 року у справі №6-2951цс15 та постанові Верховного Суду від 14.02.2018 року №61-2498св18.
Враховуючи вищенаведені обставини та положення діючого законодавства, ненадання відповідачем відзиву із запереченнями проти позову та доказів на спростування позовних вимог, суд вважає обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача вищезазначеної заборгованості.
Правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.
З огляду на викладене, правовідносини, які склались між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.
Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин, що виникли між сторонами, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання.
У зв`язку з цим, суд також вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, позовні вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 9 749,13 грн та трьох відсотків річних в сумі 1 261,55 грн, нарахованих у відповідності до положень ч. 2 ст. 625 ЦПК України за період з липня 2018 року по січень 2022 року.
Таким чином, позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі, стягнувши з відповідача заборгованість по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення в сумі 36 882,83 грн, 3% річних в сумі 1 261,55 грн, інфляційні втрати в сумі 9 749,13 грн.
Такі висновки судом зроблені відповідно до ч. 4 ст.263 ЦПК України з урахуванням правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові КЦС від 10 жовтня 2019 року у справі №205/1460/15-ц, провадження № 61-13198св19.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, враховуючи результат розгляду справи, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 3 028,00 грн.
Керуючись ст.ст.13, 20 Закону України № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 1, 7, 9 Закону України № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 509, 526, 610, 612, 625 ЦК України, ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», ст.ст. 2, 4, 5, 10-13, 76-81, 141, 211, 223, 247, 258, 259, 263-268, 280, 281 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради (код ЄДРПОУ 03341305, адреса: 49101, м. Дніпро, вул. Троїцька, буд.21а) заборгованість по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення в загальному розмірі 47893,51 грн (сорок сім тисяч вісімсот дев`яносто три грн 51 коп.), з яких: сума основного боргу - 36 882,83 грн, інфляційне збільшення - 9 749,13 грн, 3% річних - 1 261,55 грн, а також судовий збір в сумі 3 028,00 грн.

Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченомуст.ст.273, 289 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне заочне рішення складено 15.12.2025.

Суддя          І.В. Іваницька