Суддя Маркосян М. В. 

Справа № 638/18558/25 
Провадження № 2/644/546/26 
15.01.2026

Рішення
Іменем України
15 січня 2026 року.

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:
головуючої судді – Маркосян М.В.,
за участю секретаря судового засідання – Скорік Ю.С., 
розглянувши в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ВСТАНОВИВ:
Позивач в особі представника, звернулась з позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстровано 03.10.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис 710.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, вони втратили почуття любові один до одного. Зазначає, що шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені, вважає, що збереження шлюбу суперечить їх інтересам.
Із врахуванням вищезазначеного, позивач наполягає на розірванні шлюбу в судовому порядку.
Справа надійшла за підсудністю з Шевченківського районного суду міста Харкова. У відповідності до статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана
Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 01.12.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Від відповідача, ОСОБА_2 до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому просила суд розглянути справу без його участі у порядку письмового провадження, без надання строків на примирення, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримав.
У судове засідання, позивач та відповідач двічі не з`явилися, були повідомлені про судове засідання належним чином. 
На підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача та відповідача, на підставі наявних доказів, з урахуванням поданих до суду заяв. У відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 
Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 03.10.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис №710, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 03.10.2006 року, доданого до матеріалів справи. 
Від шлюбу у подружжя наявна малолітня дитина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Як зазначено у позові, та не заперечувалось відповідачем, подружнє життя у позивачки з відповідачем не склалось, через відсутність взаєморозуміння, сторони мають різні погляди на життя, припинили подружні відносини. На теперішній час спільне господарство сторонами не ведеться, кожен живе окремим життям.
За змістом положень ч. 1ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно з ч. 5ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
Правилами ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до ч. 2 ст.104, ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.
За змістом ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення.
Враховуючи, що сторони мають різні інтереси та погляди на життя, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач погоджується на розірвання шлюбу, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе.
Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».
Оскільки відповідачем позов визнано до початку розгляду справи по суті, згідно поданої ним заяви, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 605,60 грн.
Решту судових витрат стягнути з відповідача на користь позивача.
Відповідно до ст. ст. 12 - 19, 141, 265 – 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 110 – 112, 141 Сімейного кодексу України, суд –
УХВАЛИВ:
Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу– задовольнити повністю. 
Розірвати шлюб, укладений між  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 03.10.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис №710. 
Повернути позивачу ОСОБА_1 , з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову згідно квитанції №8856-2436-8722-4134 від 19.09.2025, що становить 605,60 грн. 
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 605,60 грн. судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач:  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), 
Відповідач:  ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , встановлене судом місце проживання: АДРЕСА_3 ).

Повний текст рішення виготовлений 15.01.2026.

Суддя Марина МАРКОСЯН