ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 р. 	Справа № 440/11972/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: Присяжнюк О.В. ,  Любчич Л.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.09.2025, головуючий суддя І інстанції: В.І. Бевза, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава,  36039  по справі №440/11972/25
за позовом    ОСОБА_1  
до   Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області 
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 у подвійному розмірі періоду роботи з 01.01.2004 по 31.03.2021, з 01.11.2024 по 31.07.2025;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 у подвійному розмірі на підставі ст. 60 «Про пенсійне забезпечення» період роботи з 01.01.2004 по 31.03.2021, з 01.11.2024 по 31.07.2025 у Комунальному підприємстві “Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради”;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 28.02.2025 перерахунок і виплату ОСОБА_1 пенсії з урахуванням періоду з 01.01.2004 по 31.03.2021, з 01.11.2024 по 31.07.2025, зарахованого до стажу відповідно до вимог ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням проведених виплат;
- під час ухвалення рішення суду у справі зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області (код ЄДРПОУ 13967927) подати звіт про виконання судового рішення у 10-денний строк з дня набрання ним законної сили.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 26.09.2025 позов задоволено частково.
Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, викладену у листі від 11.07.2025 №11518-10891/В-02/8-1600/25, що полягають у відмові ОСОБА_1 в зарахуванні до стажу роботи у подвійному розмірі періодів роботи з 01.01.2004 по 31.03.2021 за посадою молодша медсестра палатна Комунального підприємства “Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради”, з 01.11.2024 по 31.07.2025 за посадою кухонного робітника Комунального підприємства “Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради”.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 у подвійному розмірі на підставі статті 60 Закону України “Про пенсійне забезпечення” періодів роботи з 01.01.2004 по 31.03.2021 за посадою молодша медсестра палатна Комунального підприємства “Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради”, з 01.11.2024 по 31.07.2025 за посадою кухонного робітника Комунального підприємства “Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради”, а також провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2025, з урахуванням проведених виплат.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 968, 96 грн.
Заяву позивача щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду задоволено.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подати звіт про виконання рішення суду у строк протягом трьох місяців з дня набрання законної сили цим рішенням суду.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.09.2025 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт зазначає, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримує пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі — Закон) з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення" з 22.12.2015 на підставі заяви від 14.01.2016, працює. Пенсію обчислено з урахуванням страхового стажу тривалістю 52 роки 10 днів (враховано по 31.12.2015). З урахуванням масових перерахунків пенсії по стажу відповідно до частини 4 статті 42 Закону страховий стаж склав 57 років 8 місяців 2 дні (враховано по 28.02.2025). Страховий стаж за періоди роботи санітаркою лабораторії, санітаркою, молодшою медсестрою приймального відділення в Полтавській обласній клінічній психіатричній лікарні імені О. Ф. Мальцева (з 26.12.2018 — Комунальне підприємство "Полтавська обласна клінічна психіатрична лікарня імені О. Ф. Мальцева Полтавської обласної ради", з 22.05.2020 Комунальне підприємство "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради") з 05.07.1983 по 31.01.1985, з 01.08.1985 по 28.02.1996, з 01.07.1996 по 31.08.1997, з 01.01.1998 по 31.12.2003 обчислено з урахуванням норм статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у подвійному розмірі. Страховий стаж з 01.02.1985 по 31.07.1985, з 29.02.1996 по 30.06.1996, з 01.09.1997 по 31.12.1997 враховано в одинарному розмірі (періоди догляду за дитиною до досягнення 3-річного віку). З 01.01.2004 по 28.02.2025 обчислено в одинарному розмірі з урахуванням норм частини 2, 3 статті 24 Закону. Відповідно до частини 4 статті 24 Закону пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років. Для проведення перерахунку пенсії відповідно до частини 4 статті 42 Закону із врахуванням до стажу періодів роботи після 28.02.2025 у заявниці виникне право не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) пенсії або без звернення особи з 01 квітня 2027 року. Підстави для перерахунку пенсії із врахуванням стажу роботи з 01.01.2004 по 31.03.2021 та з 01.11.2024 по 31.07.2025 в подвійному розмірі відсутні. 23.06.2025 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із зверненням щодо обчислення страхового стажу у подвійному розмірі з 01.01.2004 по 31.05.2025. Дане звернення зареєстровано в Управлінні за вх. № 10891/В-1600-25 від 01.07.2025 та надано відповідь в порядку визначеному Законом України "Про звернення громадян" за вих. № 11518-10891/В-02/8-1600/25 від 11.07.2025. Звертаємо увагу суду, що рішення про відмову Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області не приймалося, проте це не враховано судом першої інстанції при винесенні рішення по суті справи. Вимога Позивача про встановлення судового контролю є необґрунтованою, так як Позивачем не наведено причин та не надано доказів, які б свідчили про те, що Управління буде ухилятися від виконання рішення суду, проте це не враховано судом при винесенні рішення про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.
Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів вислухавши суддю доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що відомостями трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 підтверджено, що у період з 01.01.2004 по 31.03.2021 позивач працювала на посаді молодшої медсестри палати Комунального підприємства “Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради”, з 01.11.2024 по теперішній час працює кухонним робітником Комунального підприємства “Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради”.
Довідкою Комунального підприємства "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради" Полтавської обласної державної адміністрації про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 07.07.2025 №150 підтверджено, що позивач з 03.12.2003 по 31.03.2021 працювала повний робочий день в Комунальному підприємстві «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» і виконувала безпосереднє обслуговування хворих у психіатричному лікувально- профілактичному закладі, до інших робіт не залучалась за професією, посадою молодша медсестра приймального відділення (приймально-дігностичного відділення), що передбачені Списком № 2 розділ XXIV «ОХОРОНА ЗДОРОВ`Я ТА СОЦІАЛЬНА ДОПОМОГА» (у психіатричних (психоневрологічних) лікувально-профілактичних закладах (відділеннях), будинках дитини - молодші спеціалісти з медичною освітою, молодші медичні сестри, молодші медичні сестри з догляду за хворими, сестри-господині) код КП підстава Постанова КМ України № 461 від 24.06.2016.
Також у довідці зазначено, що робота в психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу в подвійному розмірі на підставі Закону України „Про внесення змін до ст. 60 Закону України „Про пенсійне забезпечення” №1110-IV від 10.07.2003 р.
Рішенням Пленарного засідання двадцять другої сесії сьомого скликання Полтавської обласної ради від 19 жовтня 2018 року № 927 комунальна організація (установа, заклад) Полтавська обласна клінічна психіатрична лікарня ім. О.Ф. Мальцева з 26.12.2018 реорганізована шляхом перетворення в комунальне підприємство «Полтавська обласна клінічна психіатрична лікарня ім. О.Ф. Мальцева Полтавської обласної ради».
Найменування: комунальне підприємство «Полтавська обласна клінічна психіатрична лікарня ім. О.Ф. Мальцева Полтавської обласної ради» з 22.05.2020 змінене на комунальне підприємство «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» рішенням Пленарного засідання двадцять дев`ятої сесії сьомого скликання Полтавської обласної ради від 20 грудня 2019 року № 1273.
З матеріалів пенсійної справи вбачається, що позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Полтавській області та отримує пенсію за віком з 22.12.2015.
Позивач звернулася 01.07.2025 до відповідача із заявою від 23.06.2025 щодо перерахунок стажу, яка мотивована тим, що робота за Списком №2 має бути врахована до страхового стажу у подвійному розмірі.
Позивачем довідка від 07.07.2025 №150 відповідачу не надана до заяви, яка зареєстрована 01.07.2025, матеріали справи не містять відповідних доказів.
У той же час заперечення відповідача щодо даної довідки від 07.07.2025 №150 відсутні.
За результатами розгляду заяви відповідачем листом від 11.07.2025 №11518-10891/В-02/8-1600/2 повідомлено, що з огляду на положення статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", при розрахунку пенсії за віком на пільгових умовах у заявника, відсутнє право на зарахування до страхового стажу у подвійному розмірі періоду роботи після 01.01.2004.
Судом встановлена обставина, що заява від 23.06.2025 позивача зареєстрована відповідачем 01.07.2025, про що зазначено в листі відповідача від 11.07.2025 №11518-10891/В-02/8-1600/2, інші докази стосовно подання заяви у справі відсутні.
Таким чином, спірні правовідносини виникли із 01.07.2025.
Не погоджуючись із бездіяльністю Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не зарахування до страхового стажу у подвійному розмірі з 01.01.2004 по 31.03.2021, з 01.11.2024 по 31.07.2025, позивач звернулася до суду із позовом.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до статті 60 Закон №1788-ХІІ та пункту 16 "Прикінцеві положення" Закон №1058-IV період роботи позивача з 01.01.2004 по 31.03.2021 за посадою молодша медсестра палатна, та з 01.11.2024 по 31.07.2025 за посадою кухонного робітника Комунального підприємства “Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради” підлягає зарахуванню до стажу роботи у подвійному розмірі.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за № 1788-XII (далі за текстом - Закон № 1788-XII) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Згідно з пунктом "е" статті 55 Закону № 1788-XII (в редакції, чинній на час призначення пенсії) працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати, зокрема, з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років.
Відповідно до статті 60 Закону № 1788-XII робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України "Про психіатричну допомогу", заклад з надання психіатричної допомоги - психіатричний, наркологічний чи інший спеціалізований заклад охорони здоров`я, центр, відділення, кабінет тощо, інші заклади та установи будь-якої форми власності, діяльність яких пов`язана з наданням психіатричної допомоги; фахівець - медичний працівник (лікар, медична сестра, фельдшер), психолог, соціальний працівник та інший працівник, який має відповідну освіту та спеціальну кваліфікацію і бере участь у наданні психіатричної допомоги.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначено Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон № 1058-IV).
Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, які працювали на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".
Частиною 1 статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до приписів частини 2 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
За визначенням, наведеним у частині 3 статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина 4 статті 24 Закону № 1058-IV).
Згідно з пунктом 16 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.
Судовим розглядом встановлено, що відомостями трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 підтверджено, що у період з 01.01.2004 по 31.03.2021 позивач працювала на посаді молодшої медсестри палати Комунального підприємства “Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради”, з 01.11.2024 по теперішній час працює кухонним робітником Комунального підприємства “Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради”.
Довідкою Комунального підприємства "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради" Полтавської обласної державної адміністрації про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 07.07.2025 №150 підтверджено, що позивач з 03.12.2003 по 31.03.2021 працювала повний робочий день в Комунальному підприємстві «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» і виконувала безпосереднє обслуговування хворих у психіатричному лікувально- профілактичному закладі, до інших робіт не залучалась за професією, посадою молодша медсестра приймального відділення (приймально-дігностичного відділення), що передбачені Списком № 2 розділ XXIV «ОХОРОНА ЗДОРОВ`Я ТА СОЦІАЛЬНА ДОПОМОГА» (у психіатричних (психоневрологічних) лікувально-профілактичних закладах (відділеннях), будинках дитини - молодші спеціалісти з медичною освітою, молодші медичні сестри, молодші медичні сестри з догляду за хворими, сестри-господині) код КП підстава Постанова КМ України № 461 від 24.06.2016.
Як становлено судовим розглядом, що позивачем довідка від 07.07.2025 №150 відповідачу не надана до заяви, яка зареєстрована 01.07.2025, матеріали справи не містять відповідних доказів. У той же час заперечення відповідача щодо даної довідки від 07.07.2025 №150 відсутні.
Колегія суддів зазначає, що згідно із розділом XXIV. ОХОРОНА ЗДОРОВ`Я ТА СОЦІАЛЬНА ДОПОМОГА Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових постанови Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», працівники, які безпосередньо обслуговують хворих у психіатричних (психоневрологічних) лікувально-профілактичних закладах (відділеннях), будинках дитини - молодші спеціалісти з медичною освітою, молодші медичні сестри/молодші медичні брати, молодші медичні сестри/молодші медичні брати з догляду за хворими, сестри-господині/працівники з господарської діяльності закладу охорони здоров`я (далі - Спискок №2).
Відповідно до Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників ВИПУСК 78 Охорона здоров`я наказом Міністерства охорони здоров`я України від 29 березня 2002 року № 117, погоджено Міністерством праці та соціальної політики України, РОБІТНИКИ 3. МОЛОДША МЕДИЧНА СЕСТРА/МЕДИЧНИЙ БРАТ (САНІТАР/САНІТАРКА-ПРИБИРАЛЬНИЦЯ, САНІТАР/САНІТАРКА-БУФЕТНИЦЯ ТОЩО). Завдання та обов`язки. Здійснює прибирання приміщень відповідно до санітарного режиму закладу (відділення). Супроводжує хворих в лікувально-діагностичні кабінети. Виконує функції кур`єра. Допомагає старшій медичній сестрі / медичному брату отримувати медикаменти, інструменти, обладнання і доставляти у відділення. Отримує у сестри-господарки і забезпечує зберігання і використання за призначенням білизну, мийні засоби і господарський реманент. В аптечних закладах проводить миття аптечного посуду. Повідомляє сестру-господарку про несправності в системі опалення, водопостачання, каналізації та в електроприладах. АБЕТКОВИЙ ПОКАЖЧИК НАЗВ ПРОФЕСІЙ/РОБІТНИКИ/Молодша медична сестра (санітарка-прибиральниця, санітарка-буфетниця тощо).
Абзацом 7 статті 1 Закону України "Про психіатричну допомогу" 22 лютого 2000 року №1489-III визначено, що заклад з надання психіатричної допомоги - психіатричний, наркологічний чи інший спеціалізований заклад охорони здоров`я, центр, відділення, кабінет тощо, інші заклади та установи будь-якої форми власності, діяльність яких пов`язана з наданням психіатричної допомоги.
Статтею 1 Закону України "Про психіатричну допомогу" визначено, що психіатрична допомога - комплекс спеціальних заходів, спрямованих на обстеження стану психічного здоров`я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України, профілактику, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медичну та психологічну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин.
Статтею 10 Закону України "Про психіатричну допомогу" визначено, що психіатрична допомога надається закладами з надання психіатричної допомоги всіх форм власності, а також лікарями-психіатрами за наявності ліцензії, отриманої відповідно до законодавства. Психіатрична допомога особам віком до 18 років у закладах з надання психіатричної допомоги надається окремо від повнолітніх осіб. Медичні працівники, інші фахівці для допуску до роботи з особами, які страждають на психічні розлади, повинні пройти спеціальну підготовку та підтвердити свою кваліфікацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи найскладніші умови трудової діяльності, що провокують професійне "вигорання" в наведених вище закладах охорони здоров`я, законодавцем передбачена спеціальна преференція - подвійне зарахування стажу для призначення пенсії під час перебування на посадах медичного працівника в таких закладах.
Стаття 24 Закону №1058-IV не скасовує ст. 60 Закону №1788-XII та не зупиняє її дію.
Таким чином, враховуючи, що норми Закону України "Про пенсійне забезпечення" є діючими, а стаття 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначає пільгові умови права на пенсію за віком, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у відповідача обов`язку зарахувати в подвійному розмірі до загального стажу позивача періодів роботи з 01.01.2004 по 31.03.2021, з 01.11.2024 по 31.07.2025 за посадою молодша медсестра палатна та кухонного робітника Комунального підприємства “Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради”.
Однак, відповідач протиправно відмовив позивачу у зарахуванні до стажу роботи у подвійному розмірі періодів роботи з 01.01.2004 по 31.03.2021, з 01.11.2024 по 31.07.2025 за посадою молодша медсестра палатна та кухонний робітник Комунального підприємства “Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради”.
Частиною 4 статті 45 Закону №1058-IV встановлено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.
Із урахуванням вищевикладеного суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суд першої інстанції, що належним способом захисту прав позивача є визнання протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, викладену у листі від 11.07.2025 №11518-10891/В-02/8-1600/25, що полягають у відмові ОСОБА_1 в зарахуванні до стажу роботи у подвійному розмірі періодів роботи з 01.01.2004 по 31.03.2021 за посадою молодша медсестра палатна Комунального підприємства “Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради”, з 01.11.2024 по 31.07.2025 за посадою кухонного робітника Комунального підприємства “Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради”.
З огляду на протиправність відмови відповідача, враховуючи необхідність поновлення прав позивача з метою запобігання порушення його прав на належну пенсію, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав позивача без необхідності додаткових його звернень до суду та виконання будь-яких інших умов для цього, висновок суду першої інстанції про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 у подвійному розмірі на підставі статті 60 Закону України “Про пенсійне забезпечення” періодів роботи з 01.01.2004 по 31.03.2021 за посадою молодша медсестра палатна Комунального підприємства “Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради”, з 01.11.2024 по 31.07.2025 за посадою кухонного робітника Комунального підприємства “Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради”, а також провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2025, з урахуванням проведених виплат є правильним.
Стосовно доводів апелянта про передчасність встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, з огляду на те, що позивачем, на думку відповідача, не наведено причин та не надано доказів, які б свідчили про те, що Управління буде ухилятися від виконання рішення суду, колегія суддів зазначає наступне.
Питання судового контролю за виконанням судових рішень врегульовано статтями 382 – 382-3 КАС України.
За приписами ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Відповідно до ч. 5 ст. 382 КАС України, за письмовою заявою заявника суд під час ухвалення рішення суду може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене таке рішення, подати звіт про його виконання.
Перебіг строку для подання звіту починається з дня набрання законної сили рішенням суду.
Заява, передбачена абзацом першим цієї частини, може бути подана не пізніше завершення судових дебатів, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження - не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 382-1 КАС України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.
За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.
Частиною 4 статті 382-1 КАС України передбачено, що суд може зобов`язати подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення особисто керівника суб`єкта владних повноважень.
У постанові Верховного Суду від 11.06.2020 у справі № 640/13988/19 висловлено позицію, відповідно до якої адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Водночас суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження. При цьому встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду.
Колегія суддів звертає увагу, що саме на державу покладається обов`язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані.
У зв`язку з викладеним, враховуючи, що позивачем подано клопотання про встановлення судового контролю виконання рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, а також предмет спору у цій справі та відповідні процесуальні дії є диспозитивним правом суду, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність покладення на відповідача обов`язку подати звіт про виконання судового рішення у строк протягом трьох місяців з дня набрання законної сили рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 440/11972/25.
Суд першої інстанції надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору та дослухався до усіх аргументів сторін, які здатні вплинути на результат вирішення спору.
Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.
Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у цьому судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків рішення суду першої інстанції не спростовують.
За правилами частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та свідчать про незгоду із правовою оцінкою суду першої інстанції обставин справи, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.
Таким чином, колегія суддів, згідно ст. 316 КАС України вирішила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишити без задоволення.
Рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 26.09.2025 по справі №440/11972/25 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін 	
Судді	   	О.В. Присяжнюк    Л.В. Любчич