Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.01.2026  	Справа №607/18843/25 Провадження №2/607/48/2026	

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області
в складі : 
головуючого Ромазана В.В.
з участю секретаря Бойко О.В.
відповідача ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування у порядку регресу, інфляційних витрат та трьох відсотків річних ,- 
В С Т А Н О В И В:
Позивач, Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» (надалі ТДВ «СГ «Оберіг») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1 ), у якому просить стягнути із відповідача на користь ТДВ «СГ «Оберіг» шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 9 316 грн. 63 коп., з яких: 6 700,00 грн. – сума виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу; 788,10 грн. – інфляційні втрати; 1 657,94 грн. – пеня; 170,59 грн. – 3% річних, а також 7 300,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 2 422,40 грн. судового збору сплаченого при зверненні із позовом в суд.
В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що 05.05.2023 в м. Тернополі вчинено дорожньо-транспортну пригода за участю транспортного засобу «Ford Focus», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням  ОСОБА_1 , та транспортного засобу «Volkswagen Crafter», н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків. В судовому порядку відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 4 ст. 130 КУпАП, а тому встановлено факт того, що ОСОБА_1 після ДТП за його участю вжив алкоголь до проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного сп`яніння. Цивільно-правова відповідальність відповідача, станом на момент скоєння ДТП, була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ТДВ «СГ «Оберіг» ЕР-213877210. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування потерпілій особі у розмірі 6 700 грн. 00 коп. 20.09.2024 р. відповідачу було направлено вимогу про виплату грошових коштів у розмірі 6 700,00 грн., яку останній отримав 04.10.2024, однак добровільно вказані кошти не сплатив. Страховик на підставі пп. «в» п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернувся до суду в порядку регресу з даним позовом. Також, позивач просить стягнути з відповідача штрафні санкції (інфляційні втрати, пеню, три відсотки річних) за період з 10.10.2024 по 15.08.2025.
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 вересня 2025 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін.
Відповідач відзиву на позов не подавав.
Представник Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» в судове засідання не з`явився, подавши клопотанням про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити з підстав наведених ним у позові. 
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, у задоволенні позову просить відмовити, зазначивши, що ним, після отримання від позивача претензії про сплату страхового відшкодування, 05.10.2024 року сплачено на рахунок Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» грошові кошти у розмірі 6 700,00 грн., як страхове відшкодування. 
Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив.
Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.05.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.4 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу із стягненням в дохід держави в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Як вбачається із означеної постанови, судом встановлено, що 05.05.2023 о 19 год. 30 хв. в м. Тернопіль по вул. Текстильна, 28ч, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Ford Focus» д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на транспортний засіб марки «Volkswagen Crafter» д.н.з. НОМЕР_2 , який перебував у нерухомому стані. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п.2.3 (б), 10.9, 12.1 Правил дорожнього руху України.
Крім цього, 05.05.2023 о 20 год. 30 хв. в м. Тернопіль по вул. Текстильна, 28ч, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Ford Focus» д.н.з. НОМЕР_1 та після ДТП за його участі вживав алкогольні напої. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився із застосуванням спеціального технічного приладу «Alcotest 6810» №ARAM-2250, на табло якого висвітило результат 0,47 % (проміле), з результатом згідний та від проходження в медичному закладі відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.10 (є) Правил дорожнього руху України.
В силу вимог ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала бо постанова суду, лише в питанні, чи мали місце дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 
Відтак, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 05.05.2023, а також вживання ним після вчинення ДТП алкогольних напоїв, встановлено судом та не потребує доказуванню. 
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-213877210, була забезпечена Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг». Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю в розмірі 320 000 грн.; за шкоду, заподіяну майну в розмірі 160 000 грн.; розмір франшизи – 2 500,00 грн.
Відповідно до ремонтної калькуляції, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Volkswagen Crafter», д.н.з. НОМЕР_2 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та без урахування ПДВ, склала 9 935,00 грн.
26.06.2023 потерпіла особа ОСОБА_2 звернувся до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» із заявою на виплату страхового відшкодування, де було узгоджено розмір страхового відшкодування (за вирахуванням суми франшизи 2 500,00 грн.) в сумі 6 700,00 грн.
За вказаною ДТП, яка є страховим випадком, відповідно до складеного страхового акту № 43509/1 від 13 липня 2023 року позивач сплатив потерпілій особі ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 6 700 грн. 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 20336 від 13 липня 2023 року.
Позивачем на адресу відповідача було надіслано вимогу №43509/1 від 17 вересня 2024 року щодо сплати ОСОБА_1 6 700 грн. 00 коп. страхового відшкодування у порядку регресу, що підтверджується списком групових відправлень та роздруківкою поштового відстеження.
На виконання вказаної вимоги ОСОБА_1 05.10.2024 в добровільному порядку сплатив на рахунок ТзДВ «Страхова група «Оберіг» 6 700,00 грн., що підтверджується, наданою відповідачем та оглянутою в судовому засіданні Квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №33 від 05.10.2024 з призначенням платежу «Регресивне повернення коштів від ОСОБА_1 ».
За вказаних обставин до правовідносин, що виникли між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.
Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно–правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно–правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо–транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст.ст. 1187, 1188 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Як уже було з`ясовано, постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.01.2025 ОСОБА_3 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП оскільки ним було допущено порушення вимог п.п 2.3 (б), 23.1 ПДР України..
Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно–правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов.
Згідно п.п «г» п.1 ч.1 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно–правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після здійснення страхової виплати має право зворотної вимоги до особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду (особи, яка відповідно до закону несе цивільну відповідальність за заподіяну шкоду), якщо: дорожньо-транспортна пригода визнана у встановленому законодавством порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, правил дорожнього руху та технічної експлуатації.
З вищенаведеного слідує, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно–правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно–правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 37 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Судом встановлено, що на виконання вимоги позивача №43509/1 від 17 вересня 2024 року, яку відповідач отримав 04.10.2024, ОСОБА_1 05.10.2024, до пред`явлення позову позивачем, тобто до 11.09.2025, добровільно сплатив на рахунок ТзДВ «Страхова група «Оберіг» 6 700,00 грн. виплаченого страхового відшкодування, що підтверджується, Квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №33 від 05.10.2024, яку суд оглянув у судовому засіданні.
Відтак, враховуючи наведені обставини, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, суд дійшов висновку про відсутність доведення позивачем факту невиконання відповідачем вимоги про компенсацію йому виплаченого страхового відшкодування, а отже і відсутність у позивача порушеного права на момент подачі ним позову. Крім цього, нараховані позивачем пеня, 3% річних та інфляційні втрати, які просить останній стягнути із відповідача за період із 10.10.2024 по 15.08.2025, на виплачене страхове відшкодування, яке сплачено ОСОБА_1 в добровільному порядку 05.10.2024, не підлягають до задоволення, в зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення вимог позивача у цій частині.
Таким чином, враховуючи наведені судом обставини, суд вбачає наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, через відсутність порушеного, не визнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, – 

У Х В А Л И В:
У задоволенні позову Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування у порядку регресу, інфляційних витрат та трьох відсотків річних, відмовити у повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.
Повний змісті рішення складено 07 січня 2026 року.
Реквізити сторін:
Позивач – Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» (код ЄДРПОУ 39433769, м. Київ, вул. Васильківська, 14, 03040);
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 

Головуючий суддя	В. В. Ромазан