Головуючий у суді першої інстанції: Смик С.І.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

справа № 757/5707/25-п провадження № 33/824/3943/2025 

3 жовтня 2025 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Шкоріна О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою адвокатом Сідєльніковим Артемом Вікторовичем, на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 4 квітня 2025 року,-
В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 16.01.2025 о 00 год. 08 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_1 , на Набережному шосе, у м. Києві, в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України. Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Печерського районного суду м. Києва від 04.04.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, зі стягненням судового збору на користь держави.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 адвокат Сідєльніков А.В. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати постанову Печерського районного суду м. Києва від 04.04.2025, а справу про адміністративне правопорушення закрити.
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що адміністративна справа судом першої інстанції розглянута з порушенням ст.266 КУпАП, а саме без участі ОСОБА_1 , який 03.04.2025 через систему «Електронний суд направив заяву про відкладення судового засідання, призначеного на 04.04.2025, у зв'язку з перебуванням останнього на лікарняному (номер лікарняного в ЕРЛН 16796238-2031153109-1). Суд першої інстанції клопотання ОСОБА_1 не розглянув, що, на думку апелянта, є коремою підставою для скасування постанови.
Крім того, зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що до матеріалі справи додано технічну характеристику на прилад алкотестер Драгер 6820, в якій зазначено, що для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі абсолютна похибка +/- 0,02 проміле - у діапазоні від 0 до 0,2 проміле, відносна похибка- +/- 10%- у діапазоні понад 0,2 проміле; для масової концентрації алкоголю в крові - абсолютна похибка +/- 0,04 проміле - у діапазоні від 0 до 0,4 проміле; відносна похибка +/- 10% у діапазоні понад 0,4 проміле, тому вважає, що 0,24 проміле з урахуванням похибки не є тим показником, який тягне за собою притягнення до адміністративної відповідальності. 
Крім того, разом з апеляційною скаргою скаржник подає клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та зазначає, що повний текст постанови був отриманий 16 квітня 2025 року. 
Враховуючи зазначене, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 4 квітня 2025 року, як такий, що пропущений з поважних причин.
У судовому засіданні  ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав.
Заслухавши пояснення  ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи та доводи скарги, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, в точній відповідності з законом.
Відповідно до п. 2.9.А ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Підстави та процедура проведення огляду на стан сп`яніння чітко регламентована ст. 266 КУпАП та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», якою передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а в разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.
Згідно п. 7 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (наказ МВС / МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735) передбачено, що встановлення стану алкогольного сп`яніння проводиться з використанням поліцейським спеціальних технічних засобів, показання яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. З принципу дії алкотестера Драгер слідує, що він фіксує вміст алкоголю не в крові (як зазначено в Інструкції № 1452/735), а у видихаючих парах етанолу в повітрі. В Інструкції із застосування такого алкотестера так і зазначено: портативний цифровий аналізатор парів етанолу в повітрі, що видихається.
Також, слід взяти до уваги Конвенцію про дорожній рух від 08 листопада 1968 року ратифіковану 25.04.1974 року Україною в складі СРСР. Згідно національного законодавства даний нормативний акт є невід`ємною частиною законодавства країни, яка ратифікувала таку Конвенцію (міжнародний договір). При цьому норми міжнародного договору є пріоритетними по відношенню до норм законодавства України.
Відповідно до п. 6 ст. 8 Конвенції в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках - у видихуваному повітрі, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом.
У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові у відповідності з національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.
Згідно роздруківки тесту №5008, результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння становить 0.24%.
Вказаний результат огляду не може свідчити про перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, оскільки такий є в межах похибки, яка, відповідно до відкритих джерел інформації (інструкція приладу Драгер 6820), для приладу «DragerАlcotest 6820» в межах допустимої похибки під час експлуатації становить: для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі: абсолютна похибка вимірювання пристрою становить +- 0.03 мг/л - у діапазоні від 0 до 0,4 мг/л. Для масової концентрації алкоголю в крові: абсолютна похибка вимірювання пристрою становить +- 0,06% - в діапазоні від 0 до 0,8%.
Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що наявна в матеріалах справи роздруківка-тест приладу Драгер та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння не можуть бути беззаперечними доказами перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.
Саме по собі погодження ОСОБА_1 з результатами огляду на місці зупинки не дають підстав для однозначного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопрушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Окремо слід звернути увагу на рішення Конституційного Суду України (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, в якому зроблено правовий висновок, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності грунтується на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Суд першої інстанції, розглянувши адміністративну справу у відсутність ОСОБА_1 , який повідомив про поважність причин не прибуття в судове засідання, належним чином не дослідив наявні у справі докази, та, як наслідок, дійшов передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Статтею 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.
Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08.02.2011 по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій ».
Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням наведеного, та за відсутності належних доказів про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 130 КҐУпАП, постанова Печерського районного суду м. Києва від 4 квітня 2025 рокупідлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновити  ОСОБА_1  строк на апеляційне оскарження постанову Печерського районного суду м. Києва від 4 квітня 2025 року.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , подану адвокатом Сідєльніковим Артемом Вікторовичем, задовольнити.
Постанову Печерського районного суду м. Києва від 4 квітня 2025 рокускасувати.
Провадження у справі відносно  ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: О.І. Шкоріна