Справа №760/19777/25
Провадження №2-а/760/287/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«12» січня 2026 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Тесленко І.О. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) справу за позовом  ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови серії ЕНА №5147818 від 05.07.2025 року про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:
у липні 2025 року позивач ОСОБА_1 , звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва із позовом до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови серії ЕНА №5147818 від 05.07.2025 року про накладення адміністративного стягнення.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 05.07.2025 року о 13:18:49, за місцем розгляду справи м. Київ, Печерський р-н, вул. Предславинська 55А, інспектор 1 взводу 2 роти 3 батальйону полку 1 Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенант поліції Гавриленко Іван Вячеславович розглянув справу відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності, за результатами якої виніс постанову серії ЕНА № 5147818 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. 05.07.2025 року о 13:18:49, за місцем розгляду справи м. Київ, Печерський р-н, вул. Предславинська 55А, інспектор 1 взводу 2 роти 3 батальйону полку 1 Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенант поліції Гавриленко Іван Вячеславович розглянув справу відносно позивача про притягнення до адміністративної відповідальності, за результатами якої виніс постанову за ст. 122 ч. 3 КУпАП. У відповідності до оскаржуваної постанови інспектором було зазначено наступне у графі 5 абз. 2 Час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення: « 05.07.2025 12:30:18 м. Київ, вулиця Академіка Філатова 5 водій керуючи транспортним засобом AUDI RS7 н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку транспортного засобу на перехресті вулиці Академіка Філатова та вулиці Ковпака та ближче 10 метрів від пішохідного переходу, що не пов`язано з наданням переваги у русі, що створило перешкоду для руху іншим транспортним засобам та пішоходам, як учасникам дорожнього руху, при цьому перед початком руху не подав сигнали світловими показниками звороту відповідного напряму руху чим порушив п. 15.9. г, п. 9.2.а ПДР України чим порушив п. 15.9.г. ПДР - порушення заборони зупинки на пішохідних переходах. Відповідно до вказаної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 грн. Позивач у своїй позовній заяві оскаржує обставини, встановлені інспектором поліції про порушення ним п. 15.9. ґ, п. 9.2.а, п. 15.9.Г. Правил дорожнього руху та, як наслідок, вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП. Так, позивач зазначає на те, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає що 05.07.2025 р. приблизно 12:30 порушень зазначених у оскаржуваній постанові правил дорожнього руху не вчиняв, позивач неухильно дотримувався правил дорожнього руху, жодної перешкоди для руху учасників дорожнього руху не здійснював. З боку відповідача відсутні будь-які докази, яким зафіксовано порушення ним правил дорожнього руху, працівниками поліції таких доказів позивачу надано не було. У оскаржуваній постанові відповідач зазначає, що ним було порушено п. 15.9. ґ Правил дорожнього руху. Відповідно до п. 15.9. ґ Правил дорожнього руху зупинка забороняється: на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга. Відповідно, у оскаржуваній постанові інспектором відповідача звертає увагу суду обставини зазначеного порушення не описані у постанові, яким чином було вчинено позивачем. Щодо начебто порушення за п. 9.2.а, п. 15.9.Г. Правил дорожнього руху слід зазначити, що крім опису їх у оскаржуваній постанові інші докази відсутні. Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП є незаконним, необґрунтованим та недоведеним, оскільки він Правил дорожнього руху не порушував, а тому оскаржувана постанова є протиправною, незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Доказів того, що позивачем скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП позивачу не було надано. Таким чином постанова серії ЕНА № 5147818 від 05.07.2025 підлягає скасуванню, а справу про адміністративне правопорушення необхідно - закрити. З врахуванням наведеного просив адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА У 5147818 від 05.07.2025 - задовольнити; - ухвалити рішення яким скасувати постанову серія ЕНА № 5147818 від 05.07.2025 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором 1 взводу 2 роти 3 батальйону полку 1 Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенанто поліції Гавриленком Іваном Вячеславовичем, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП України у вигляді штрафу в сумі 680 гривень; - справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП України - закрити.
На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 липня 2025 року справу передано до провадження судді Тесленко І.О. Фактично справу передано судді згідно реєстру передачі справ 17 липня 2025 року.
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 15 серпня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження за адміністративним позовом; постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні), за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Інших процесуальних дій не вчинялось.
22 жовтня 2025 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву у якому зазначено наступне. Вважають, що твердження Позивача, викладенні у позові, є необґрунтованими, хибними та такими, що не підлягають задоволенню судом, виходячи з наступного. Щодо правомірності винесення Постанови та притягнення Позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП. Відповідно до оскаржуваної постанови, 05.07.2025 о 12:30, у м. Київ, вул. Академіка Філатова, 5, водій, ОСОБА_1 , керуючи тз AUDІ RS7 днз НОМЕР_1 , здійснив зупинку тз на перехресті вул. Академіка Філатова та Ковпака та ближче 10 метрів від пішохідного переходу, що не пов`язано з наданням переваги у русі, що спричинило перешкоду для руху іншим ТЗ та пішоходам, як учасникам дорожнього руху, при цьому перед початком руху не подав сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку руху, чим порушив п. 15.9.г, 9.2.а, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 122 КУпАП. Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від відповідальності. Згідно п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, а також створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. Пунктами 1.1, 1.9 ПДР встановлено, що ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Згідно з п.п. 2, 3 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення. Ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. (ч. 3 ст. 122 КУпАП). У п. 9.2.а ПДР зазначено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед початком руху і зупинкою. Пунктом 15.9 (г) ПДР встановлено, що зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги у русі. Відповідно до ПДР України Знак 5.38.2 "Пішохідний перехід" застосовується для позначення місць, призначених для організованого переходу пішоходів через проїзну частину. Знак встановлюється ліворуч від дороги на дальній межі переходу. Відповідно до ПДР України Знак 5.38.1 "Пішохідний перехід" застосовується для позначення місць, призначених для організованого переходу пішоходів через проїзну частину. Знак встановлюється праворуч від дороги на ближній межі переходу. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП). Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/ розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Тобто положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення. Такого ж висновку дійшов Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів Шостого апеляційного адміністративного суду в своїй постанові від 11.06.2019 у справі № 379/78/19. Важливо зазначити, що Інспектор діяв відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі - Інструкція) та до ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" Щодо доводів Позивача про відсутність посилань на технічні прилади, які зафіксували обставини справи. Частиною 2 статті 283 КУпАП визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. У відповідності до п. 6 ч. 3 розділу I Інструкції із правил застосування органами та підрозділами поліції технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затверджену наказом МВС від 18.12.2018 №1026 (надалі - Інструкція), встановлено, що портативний відеореєстратор - це пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського. У відповідності до ч. 2 розділу II Інструкції портативний відеореєстратор та карта пам`яті обліковуються з наданням відповідного інвентарного та номенклатурного номерів. Таким чином, у пункті 7 постанови інспектор зазначив номер портативного відеореєстратора, яким здійснюється фіксація події у відповідності до ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію». Тому доводи в адміністративному позові, щодо відсутності доказів, є хибними та такими, що спростовується вищенаведеною Інструкцією та доданою копією постанови. Згідно ст. ст. 72, 73 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будьякі фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення, що мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Отже, Інспектор, реалізуючи покладені на нього службові обов`язки, зокрема, щодо припинення порушень ПДР, за результатами вчиненого правопорушення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю оцінив докази та факт вчинення Позивачем правопорушення, розглянув справу про адміністративне правопорушення, та виніс згідно норм чинного законодавства Постанову, передбачену ч. 3 ст. 122 КУпАП, яка відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Подія була зафіксована на нагрудний реєстратор інспектора, однак, відповідно до розділу VIII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18.12.2018, строк зберігання відеозаписів становить 30 діб, а тому направити відеофайл правопорушення з об`єктивних причин не вдається за можливе. Факт вчинення Позивачем адміністративного правопорушення був досліджений та встановлений Інспектором під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, за результатом якого винесена оскаржувана Постанова. А отже підстави для задоволення позовних вимог відсутні
Позивач правом на подання відповіді на відзив не скористався.
Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі ЕНА № 5147818, винесеної інспектором 1 взводу 2 роти 3 бат. ПОЛК-1 Управління патрульної поліції в місті Києві лейтенантом поліції Гавриленко І.В., щодо ОСОБА_1 , 05.07.2025, 12:30:18, м. Київ, вул. Академіка Філатова 5, водій ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 керуючи транспортним засобом AUDI RS7 н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку транспортного засобу на перехресті вулиці Академіка Філатова та вулиці Ковпака та ближче 10 метрів від пішохідного переходу, що не пов`язано з наданням переваги в русі, що створило перешкоду для руху іншим транспортним засобам та пішоходам, як учасникам дорожнього руху, при цьому перед початком руху не подав сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку руху, чим порушив п.15.9.г, п.9.2.а ПДР України, чим порушив п.15.9.г ПДР - порушення заборони зупинки на пішохідних переходах, ч. 3 ст. 122 КУпАП (а.с. 14 - 15).
Також, в п. 7 Постанови «до постанови додаються» вказано: відеозапис з портативного відеореєстратора MOTOROLA VB400 47391, 473973, відеозапис з камер відеосп.
Однак, будь - які відеозаписи відповідачем до матеріалів справи не надані.
Будь - яких інших доказів надано учасниками до матеріалів справи не було.
Частиною 3 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.
Відповідно до п.15.9.г Правил дорожнього руху, зупинка забороняється, зокрема: на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.
Згідно до п.9.2.а ПДР, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед початком руху і зупинкою;
Як вбачається з п.1.10. Правил дорожнього руху, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Таким чином, зазначеними нормами передбачено обов`язок водіїв, зокрема, не допускати порушення ПДР, а саме: порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.
Натомість, суду не було надано будь - яких належних та допустимих доказів того, що позивачем 05 липня 2025 року було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.
Крім того, суд враховує, що підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення. Склад правопорушення є єдиною та головною підставою для юридичної відповідальності.
При цьому, матеріали справи не містять у собі доказів наявності суб`єктивної та об`єктивної сторони зазначеного адміністративного правопорушення.
Згідно ч. 3 ст. 288 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Тобто, оскарження постанови про адміністративне правопорушення, яка була складена в порядку КУпАП відбувається з врахуванням особливостей КАС України.
Це узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду у справі №524/5536/17 від 15.11.2018 року.
Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Матеріали справи, станом на момент розгляду справи, не містять будь - яких належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.
Статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року №580-VIII встановлено основні повноваження поліції.
Як вбачається з п. 11 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року №580-VIII, поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року №580-VIII, поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Отже, згідно Конституції України та Закону України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року №580-VIII, поліцейський, під час виконання своїх службових обов`язків, зобов`язаний діяти виключно на підставі у порядку у межах повноважень та у спосіб визначений Конституцією України, Законами України, зокрема КУпАП, іншими нормативно - правовими актами, що регламентують діяльність поліції.
В силу вимог встановлених правил ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху: створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.
Згідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.
Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р. (Заява № 16437/04), зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. вищенаведене рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, закон покладає на відповідача обов`язок довести законність та обґрунтованість прийнятого ним рішення, направленого на переслідування особи позивача в порядку КУпАП.
Матеріали справи не містять будь - яких належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.
З врахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.
Отже, підсумовуючи викладене, суд вважає позовні вимоги позивача до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі ЕНА № 5147818 від 05 липня 2025 року, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Також, частиною 1 статтею 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 605,60 грн., згідно квитанції від 11.07.2025 року (а.с. 13).
З огляду на те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір у сумі 605,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 4, 139, 227, 244, 246 - 248, 250, 251, 286, 293 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:
адміністративний позов  ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови серії ЕНА №5147818 від 05.07.2025 року про накладення адміністративного стягнення, -задовольнити.
Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі ЕНА № 5147818 від 05 липня 2025 року, якою притягнуто до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП, - скасувати.
Провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (місцезнаходження: 03048, місто Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, код ЄДРПОУ 40108646), за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 605,60 грн.
Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо протягом десяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Позивач:  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );
Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України (місцезнаходження: 03048, місто Київ, вулиця Федора Ернеста, будинок 3, ЄДРПОУ 40108646).

Суддя  І.О. Тесленко