"26" січня 2026 р. Справа № 370/3968/25 
Провадження № 3/370/1461/25

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2026 рік с-ще Макарів
Суддя Макарівського районного суду Київської області Бізяєва Н.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення у відношенні: 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Туреччини, РНОКПП: не відомий, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за  ст. 124 КУпАП, 

ВСТАНОВИВ:
До Макарівського районного суду Київської області з Управління патрульної поліції у Київській області ДПП надіслано для розгляду матеріали справ про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 124 КУпАП України.
Згідно протоколу, 09.12.2025 о 08 год. 20 хв. в с. Копилів вулиця Заводська 6 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volvo VTAЗТ днз НОМЕР_1 з напівпричепом Tirsan TSN-FRG-3S-136/83 днз НОМЕР_2 під час руху заднім ходом не впевнився що це буде безпечно, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив зіткнення із авто nMAN TGM 18.240 під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 10.9. ПДР. Дії кваліфіковано ст. 124 КУпАП.
ОСОБА_1 в судові засідання, призначені на 08.01.2026 та 26.01.2026 не з`явився, за вказаною в протоколі адресою місця проживання поштову кореспонденцію неможливо направити, оскільки відомості занесені в протоколі некоректно. Отож, за значеними у матеріалах справи відомостями, повідомити ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи, не можливо.
Отже, відсутність вказаних вище даних про фактичне місце проживання та/або перебування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, унеможливлює повідомлення його у встановлений законом спосіб про час та місце судового засідання, відтак, суд позбавлений можливості застосування до нього приводу. Інші передбачені процесуальним законодавством заходи щодо встановлення місця проживання правопорушника та забезпечення належного виклику останнього в судове засідання у суду відсутні.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого.
Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.
Так, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Статтями 7, 245-246 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження у справах здійснюється на основі суворого додержання законності; завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.
За положеннями частини першої статті 270 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, подавати заяви; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Окрім того, у відповідності до положень п. 15 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 06 листопада 2015 року № 1376 (далі Інструкція від 06.11.2015 № 1376), до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).
Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №535548 від 09.121.2025 року, складений з істотним порушенням вимог ст. 256 КУпАП та не містить всіх даних, необхідних для розгляду справи.
Отож, згідно з вимог ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження.
Згідно ч. 1 ст. 274 КУпАП перекладач призначається органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення.
Відповідно до п. 12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства Внутрішніх Справ України 06 листопада 2015 року № 1376, Протокол про адміністративне правопорушення підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення може бути підписано також цими особами. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його.
У разі якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача.
Відповідно до ч. 1 ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право користуватись послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження. Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, в провадженні у справі про адміністративне правопорушення мають бути забезпечені права, передбачені ст. 268 КУпАП, в тому числі право користуватись юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватись послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження.
Разом з тим, працівниками поліції не було залучено перекладача при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення, у суду відсутня інформація щодо володіння правопорушника українською мовою та чи були йому зрозумілі права визначені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.
Отож, суд має підстави вважати, що рівень знань особи ОСОБА_1 , відносно якої складено адміністративні матеріали за ст. 124 КУпАП, не встановлено працівниками поліції.
Попри це, поліцейським 2 взводу 2 роти УПП батальйона патрульної поліції в с. Чайки УПП в Київській області капралом поліції Денисюк О.О. при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№535548 від 09.12.2025 року не було залучено перекладача.
Суд не має можливості встановити, що ОСОБА_1 роз`яснено у встановленому законом порядку процесуальні права, в тому числі право мати захисника або перекладача, а підписи у протоколі про адміністративне правопорушення він міг ставити там, де вимагав поліцейський, не повною мірою розуміючи зміст викладеного у протоколі про притягнення його до адміністративної відповідальності обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення та можливі правові негативні наслідки для нього.
При цьому інспектори поліції не надали до суду доказів на підтвердження того, що ними було запропоновано зробити переклад протоколу з української мови на турецьку, а також щодо роз`яснення йому права звернутися за юридичною допомогою як особі, яка не володіє належним чином державною мовою та є іноземцем.
Викладене свідчить про те, що під час складання протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності відносно гр. Туреччини ОСОБА_1 було істотно порушено та обмежено його процесуальні права, не виконано вимог щодо залучення перекладача під час складення протоколу та не були належним чином роз`яснені його права та обов`язки, в тому числі, гарантоване право користуватись юридичною допомогою захисника та інші істотні права, що передбачені ст. 268 КУпАП.
Відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (підпункт "е" п. 3 ст. 6 Конвенції) та практики ЄСПЛ перекладач необхідний у кримінальному процесі, якщо особа не розуміє або не розмовляє мовою судочинства в обсязі, достатньому для розуміння перебігу судового процесу та участі в розв`язанні питання, яке для неї мало вирішальне значення, або особа за рівнем володіння мовою не здатна на ведення свого захисту та висувати на розгляд суду свою версію без допомоги перекладача.
Верховний суд в Постанові від 03 липня 2018 року (справа № 176/407/17) зробив правовий висновок: Розуміння зазначених обставин охоплює виключно їх мовно-комунікативний аспект, але не стосується правового механізму здійснення захисту, оскільки перекладач надає комунікативну, а не правову допомогу, що є функцією захисника. Для констатації факту порушення права особи на захист через незабезпечення обвинуваченого послугами перекладача установлення зазначених обставин має бути "поза розумним сумнівом". При цьому чинниками для з`ясування розуміння особою зазначених обставин Конвенція та практика ЄСПЛ визначають: 1) тривалість проживання у державі ведення судочинства; 2) рівень освіти, час та місце її здобуття; мова навчання; 3) рід занять, спосіб життя та обсяг комунікації.
Європейський Суд з прав людини має сталу практику щодо розгляду справ із дотриманням права на допомогу перекладача, як однієї зі складових прав обвинуваченого на захист у контексті дотримання права на справедливий судовий розгляд, що зафіксовано у декількох рішеннях цього Суду, зокрема: "В контексті права на справедливий судовий розгляд, гарантованого ст. 6-3, підпункт (е), означає, що обвинувачений, який не розуміє мови, що використовується, або не розмовляє на ній, має право на безоплатну допомогу перекладача для письмового або усного перекладу всіх документів чи заяв по порушеній проти нього справі, що необхідні йому для розуміння того, що відбувається, та гарантувати його права" (Справа "Шабельник проти України", рішення від 19 лютого 2009 року).
Таким чином, відсутність перекладача при складанні відносно гр. Туреччини ОСОБА_1 протоколу у справі про адміністративне правопорушення свідчить про порушення вимог ст. 268 КУпАП.
Велика Палата Верховного Суду у своїй правовій позиції сформульованій у постанові від 11.02.2021 у справі № 11-1219сап19 зазначила, що норми КУпАП, які встановлюють процедуру адміністративного розслідування і стадію розгляду справи уповноваженим органом (судом), не містять законодавчих положень, які б за окресленої правової ситуації передбачали можливість повертати справу про адміністративне правопорушення для дооформлення протоколу й належного виконання вимог статті 256 КУпАП у частині забезпечення присутності порушника в суді. Водночас немає й процесуальних норм, які б забороняли, зокрема, судді, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, вимагати від уповноваженого органу виконати належним чином вимоги процесуального закону щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення і його реалізації таким чином, щоб можна було вирішити питання про винність особи у вчиненні адміністративного проступку з дотриманням строків розгляду і без порушення прав особи порушника чи осіб, які потерпіли від дій останнього. Принаймні чітких й однозначних положень, які б дозволяли чи забороняли повертати протоколи для забезпечення присутності порушника під час розгляду справи, процесуальне адміністративно-деліктне законодавство не містить.
Сформовані на підставі аналізу сталої судової практики рекомендації відповідної вищої судової інституції в окресленому сегменті адміністративно-деліктних правовідносин орієнтував суддів на можливість повернення протоколу уповноваженому органу, який його склав, для дооформлення шляхом винесення відповідних постанов.
При цьому суд, приймаючи рішення про повернення справи для доопрацювання, враховує позицію Верховного Суду України, згідно якої визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення (п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14), а також позицію ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладену у п. 12 Постанови Пленуму від 17.10.2014 р. "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення", згідно якої, норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог статті 256 цього Кодексу вмотивованою постановою суду для належного оформлення.
За таких обставин, вважаю, що матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, необхідно направити до Управління патрульної поліції у Київській області ДПП, для належного доопрацювання.
При цьому суд звертає увагу на те, що будь-які виправлення, які вносяться до протоколу про адміністративне правопорушення повинні бути засвідчені відповідно до вимог чинного законодавства та здійснюватися в присутності особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.
Доопрацьовану справу про адміністративне правопорушення необхідно повернути до суду з урахуванням вимог ч. 6 ст. 38 КУпАП,.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 2, 256, 83-284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:
Справу про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 124 КУпАП повернути до Управління патрульної поліції у Київській області ДПП, для належного оформлення.
Постанова є остаточною та окремому оскарженню не підлягає.
При повторному направлені адміністративного матеріалу до суду після доопрацювання слід враховувати строки, передбачені ст. ст. 38, 277 КУпАП.

Суддя:     Н.О. Бізяєва