ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ 
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2025 року 
м. Чернівці
справа № 716/1360/25
провадження 822/1070/25
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Кулянди М.І.,
суддів: Височанської Н.К., Одинака О.О.,
учасники справи:
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», 
відповідач ОСОБА_1 ,
апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 14 жовтня 2025 року,
головуючий в суді першої інстанції суддя Шевчук Р.М.
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
В липні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі - ТзОВ «Укр Кредит Фінанс») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позивач просив стягнути з відповідача прострочену заборгованість за кредитом 6 900 гривень; прострочену заборгованість за нарахованими процентами 27 600 гривень, що разом становить 34 500,00 гривень.
Посилалося на те, що 29 лютого 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 , за допомогою «веб - сайту», який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації, з використанням технічних і програмних засобів, які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1357-3387.
Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 4 600 гривень, строк кредитування - 300 днів; базовий період - 30 днів; знижена % ставка - 2,50 % в день; стандартна % ставка - 2,5 % в день.
01 березня 2024 року між сторонами було укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії за № 1357-3387 про надання додаткових грошових коштів у розмірі 2300 гривень.
Відповідачка підтвердила виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти відповідачка не скористалася своїм правом протягом 14 календарних днів, з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.
Станом на 08 липня 2025 року загальний розмір заборгованості, яка виникла на підставі кредитного договору, становить в загальному розмірі 55 010 гривень 25 копійок, а саме: 6900 гривень прострочена заборгованість за кредитом, 48110 гривень 25 копійок прострочена заборгованість за нарахованими процентами, а також судові витрати по справі.
Вказувало, що кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності, для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 20 510,25 гривень, за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 34 500,00 гривень.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 14 жовтня 2025 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1357-3387 від 29 лютого 2024 року у загальному розмірі 13213 гривень 75 копійок. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Частково задовольняючи позов ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», суд вважав доведеною ту обставину, що відповідачка 29 лютого 2024 року отримала кредитні кошти у розмірі 6900 гривень, на підставі укладеного із позивачем договору. Із наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості слідує, що відповідачка не погашала заборгованість ні за тілом кредиту, ні за процентами.
З урахуванням наведеного, позивач довів право на стягнення з відповідачки заборгованості за тілом кредиту у сумі 6900 гривень.
Разом з цим, в частині пред`явлених позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитом у сумі 48110 гривень 25 копійок суд дійшов правильного висновку, що максимальний розмір денної процентної ставки для кредитних договорів, які укладені з 24 грудня 2023 року, обмежений відповідно до вимог Закону України «Про споживче кредитування».
Оскільки кредитний договір від 29 лютого 2024 року №1357-3387 укладений між ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 , після набрання чинності відповідних положень Закону України «Про споживче кредитування», то відсоткова ставка встановлена законом, який регулює спірні правовідносини між сторонами, не може бути збільшена умовами договору, а тому суд вбачає за необхідне провести перерахунок заборгованості за процентами та при нарахуванні процентів за користування ОСОБА_1 кредитом слід ураховувати обмеження максимального розміру денної процентної ставки, відповідно до вимог Закону України «Про споживче кредитування».
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» просить рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 14 жовтня 2025 року по справі № 716/1360/25, а саме в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованості за кредитним договором № 1357-3387 від 29 лютого 2024 у розмірі 13213 гривень 75 копійок та судового збору скасувати та прийняти нове рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» загальну суму заборгованості за кредитним договором №1357-3387 від 29 лютого 2024 року, в розмірі 34 500,00 гривень, з яких: - прострочена заборгованість за кредитом – 6 900 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 27 600 гривень.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Акцентує увагу на тому, що відповідно до пунктів 4.10. та 10.1 кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про перерахунок відсотків да кредитним договором.
Також вказували про те, що ОСОБА_1 правом споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладення кредитного договору протягом чотирнадцяти днів не скористалась та продовжувала користуватись кредитом на погоджених між сторонами умовах.
Отже, вказані умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому статтею 627 ЦК України.
Мотивувальна частина
Обставини справи, встановлені судом першої та апеляційної інстанції
29 лютого 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1357-3387.
За умовами вказаного кредиту відповідачці було надано кредит у розмірі 4600, 00 гривень, та відповідно до додаткової угоди надано ще один кредит в сумі 2 300,00 гривень, разом сума кредиту становить 6900,00 гривень. Визначено - строк кредитування - 300 днів; базовий період - 30 днів; знижена % ставка - 2,5 % в день; стандартна % ставка - 2,5 % в день, промо-ставка- 0,75% в день. Умовами договору визначена дата повернення кредиту – 24 грудня 2024 року.
У договорі визначені реквізити сторін, зокрема в даних позичальника вказаний номер особистого електронного платіжного засобу: НОМЕР_1 та вказаний електронний підпис одноразовим ідентифікатором (паролем). Номер пароля C2242.
Встановлено, що відповідачем, шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором C2242, підписано також правила відкриття кредитної лінії та паспорт споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, згідно з якими між сторонами погоджено суму кредитного ліміту (4600 гривень), строк кредитування та базовий період сплати відсотків та визначена процентна ставка.
Договір підписаний відповідачкою електронним одноразовим ідентифікатором C2242.
Згідно з довідкою про перерахування суми кредиту № 1357-3387 від 29.02.2024 року ОСОБА_2 перераховано за допомогою системи LiqPay, платіж: 2431759717, 2431995973 дата: 29.02.2024, 01.03.2024 номер платіжної карти НОМЕР_1 , загальною сумою: 6900,00 гривень.
Станом на 08 липня 2025 року загальний розмір заборгованості, яка виникла на підставі кредитного договору становить в загальному розмірі 55 010 гривень 25 копійок, а саме: 6900 гривень прострочена заборгованість за кредитом, 48110 гривень 25 копійок прострочена заборгованість за нарахованими процентами, а також судові витрати по справі.
Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки ОСОБА_2 правом на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції не скористалася, а апеляційна скарга ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не містить доводів та вимог стосовно законності та обґрунтованості рішення суду в частині задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором №1357-3387 від 29 лютого 2024 року у загальному розмірі 13213 гривень 75 копійок, тобто сторони з таким рішенням суду погодилися, не оскаржували його, тому рішення у відповідній частині апеляційним судом не переглядається.
Заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з такого.
Як зазначалося вище, згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За правилами ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
За умовами укладеного між сторонами 29 лютого 2025 року кредитного договору (пункт 4.10 договору), нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 2,50% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за пільговою ставкою).
Також сторони в розділі 10 кредитного договору від 29 лютого 2024 року передбачили, що до позичальника застосовується програма лояльності, яка передбачає можливість сплати процентів за користування кредитом за пільговою процентною ставкою, яка становить 0,75 %, та застосовується протягом першого базового періоду (30днів).
Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року, статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування»доповнено частиною п`ятою наступного змісту: «максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%».
Пунктом 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5розділу І цього Законупоширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Враховуючи, що кредитний договір №1357-3387 укладено 29 лютого 2024 року, тобто після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина п`ята статті 8 Закону України «Про споживче кредитування».
Разом з цим пунктом 17Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів2,5%; протягом наступних 120 днів1,5%.
Отже, на підставі частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» починаючи з 241 дня з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», тобто з 20 серпня 2024 року максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої статті 8 не може перевищувати 1%.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року у справі №1-7/99, в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).
Отже, в даному випадку законодавцем використана ультраактивна форма регулювання суспільно-правових відносин та визначений перехідний період, який передує безпосередньому застосуванню нової правової норми.
Оскільки Закон України № 3498-ІХнабрав чинності 24 грудня 2023 року та застосовано визначений законодавством перехідний період до запровадження обмеження максимального розміру денної процентної ставки, в період перших 120 днів з 24 грудня 2023 року до 22 квітня 2024 року (включно) максимальний розмір денної процентної ставки складає 2,5%, в період наступних 120 днів з 23 квітня 2024 року до 19 серпня 2024 року (включно)1,5%, а з 20 серпня 2024 року1%.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що умови щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки застосовуються автоматично і не вимагають внесення змін до договору, так як характер цих правових норм є імперативним і не передбачає можливості відхилення від них при укладенні чи зміні договорів про надання споживчого кредиту.
А тому умови кредитного договору, які встановлюють денну проценту ставку у розмірі, що перевищує встановлений Законом України «Про споживче кредитування» гранично допустимий її розмір, є нікчемними у відповідній частині.
З цих підстав помилковими є доводи апеляційної скарги про те, що розрахунок відсотків за користування кредитом здійснюється, відповідно до кредитного договору.
При цьому, колегія суддів враховує, що частинами другою та третьою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» додатково визначається, що до загальних витрат за споживчим кредитом, які враховуються при обчисленні денної процентної ставки, не включаються платежі, що підлягають сплаті споживачем у разі невиконання його обов`язків, передбачених договором про споживчий кредит.
З цими положеннями узгоджуються зміст підпункту 11 частини першої статті 12 та підпункту 9 частини третьої статті 9 цього ж Закону, відповідно до яких на кредитодавця покладено обов`язок до укладення договору про споживчий кредит попередити позичальника про наслідки прострочення виконання зобов`язань із сплати платежів, у тому числі щодо розміру неустойки, процентної ставки, інших платежів, що застосовуються чи стягуються у разі невиконання ним зобов`язань за договором про споживчий кредит. Якщо такі умови позичальником узгоджені та сторонами укладено договір про споживчий кредит, то у змісті цього договору містяться положення, які визначають наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит.
Разом з цим умови укладеного між сторонами кредитного договору (пункту 4.10) про нарахування процентів за користування кредитом у розмірі 2,50% (стандартна процентна ставка), яка застосовується протягом всього строку дії договору, не можуть вважатися мірою відповідальності позичальника за прострочення виконання зобов`язань із сплати платежів, а тому на таку умову поширюються обмеження частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» щодо максимального розміру денної процентної ставки, який не може перевищувати 1%, починаючи з 20 серпня 2024 року.
Верховний Суд у постанові від 03 липня 2024 року у справі №760/11927/16 (провадження №61-3985св24), виходячи із положень частини першоїстатті 81 ЦПК України дійшов висновку, що належним чином дослідити поданий стороною доказ (у тому числі розрахунок заборгованості за кредитним договором), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок це процесуальний обов`язок суду.
За таких обставин апеляційний суд погоджується з розрахунком наведеним судом першої інстанції щодо нарахування відсотків за користування кредитом та про застосування положень ЗУ «Про споживче кредитування».
Також, апеляційний суд погоджується з висновком суду, щодо зменшення відсотків на суму списання позивачем заборгованості за нарахованими процентами в сумі 20510 гривень 25 копійок.
Відповідно до статті 605 ЦК України зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.
Аналіз статті 605 ЦК України свідчить, що під прощенням боргу розуміють звільнення кредитором боржника від виконання обов`язку, що на ньому лежить, повністю або частково. За загальним правилом, прощенням боргу втілюється в односторонньому правочині. Хоча сторони договору не позбавлені можливості укласти договір про прощення боргу.
У справі, що переглядається, прощення боргу втілене в односторонньому правочині кредитора. Недійсність такого одностороннього правочину законом прямо не встановлена, а тому в аспекті положень частини 1статті 204 ЦК України такий правочин є правомірним, якщо він не визнаний судом недійсним.
Зазначений висновок узгоджується із висновками Верховного Суду, наведеними у постанові від 11 січня 2023 року у справі № 758/2990/17 (провадження № 61-6756св22).
Будь-яких інших доводів та доказів на їх підтвердження, що є правовою підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції, апелянтом надано не було, у зв`язку з чим, апеляційний суд не вбачає правових підстав для зміни або скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційних скарг.
Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Ураховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. 
Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» залишити без задоволення.
Рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 14 жовтня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий                                                 М.І. Кулянда 
Судді:                                                          О.О. Одинак 
                                                               Н.К. Височанська