Справа № 728/2210/25 	Головуючий у 1 інстанції Глушко О. І. 	
Провадження № 33/4823/28/26 	  	
Категорія - ч. 3 ст. 172-20 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2026 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:
головуючого судді - Оседача М.М.,
за участю захисника – адвоката Карпова С.О. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку дистанційного судового провадження (в режимі відеоконференції) справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника – адвоката Карпова С.О. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 05 листопада 2025 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою: 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. санкт-петербург, росія, зареєстрований: АДРЕСА_1 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн.
Як встановив суд, 18 серпня 2025 року близько 11 год. 30 хв. солдат ОСОБА_1 , в умовах особливого періоду, перебував на території тимчасового розташування 3 зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 в стані алкогольного сп`яніння. Результат тесту за наслідками огляду на стан алкогольного сп`яніння становив - 2,2 проміле.
Не погодившись із рішенням суду, захисник – адвокат Карпов С.О. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати як незаконну, необґрунтовану та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях його довірителя складу даного військового адміністративного правопорушення. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи. Зазначає, що затримання ОСОБА_1 було незаконним, а протокол складено неналежною посадовою особою. Вказує, що на огляд на стан алкогольного сп`яніння до медичного закладу ОСОБА_1 був направлений безпідставно та не уповноваженою особою. При цьому, акцентує увагу на тому, що останньому не пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці вчинення правопорушення. Також, посилається на те, що технічний засіб – індикатор парів алкоголю не пройшов калібрування, не є засобом вимірювальної техніки, та не може бути використаний в сфері законодавчо регульованої метрології. На переконання апелянта, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без дати їх складання не підтверджують факт проходження ОСОБА_1 медичного огляду. А тому, на думку апелянта, дану справу було сфабриковано, а його підзахисного безпідставно притягнуто до військового адміністративного правопорушення. 

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. 

При цьому, в судовому засіданні (в режимі відеоконференції) захисник зазначив, що ОСОБА_1 був поінформований належним чином про час та місце слухання справи та не заперечував щодо розгляду справи за його відсутності.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення захисника (в режимі відеоконференції), який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Приймаючи оскаржувану постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, суд першої інстанції виходив із того, що його вина підтверджується протоколом про військове адміністративне правопорушення А4970 № 64 від 19.08.2025 року; актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з використанням спеціального технічного засобу від 18.08.2025 року №5, результат огляду - 2,2 проміле; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.08.2025 року №5; копією військового квитка, виданого на ім`я ОСОБА_1 , письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Проте, з такими висновками суду першої інстанції, апеляційний суд не може погодитись, з огляду на таке.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, під час розгляду справи, законодавець покладає на суд обов`язок, обумовлений з`ясуванням істотних обставин справи, перелік яких регламентовано законом, які слугують правовими підставами (підґрунтям) для прийняття рішення про визнання особи винуватою у скоєнні інкримінованого правопорушення та застосування до неї заходу державного примусу у вигляді накладення стягнення.

При цьому, законодавець у положеннях ст. 7 КУпАП констатує, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність законодавчо-визначених ознак, наявність яких дає підстави дійти висновку у кожному конкретному випадку щодо належної правової кваліфікації дій особи, та як наслідок прийняти рішення щодо можливості притягнення такої особи до юридичної відповідальності.
Відсутність (недоведеність) хоча б однієї із ознак складу адміністративного правопорушення унеможливлює прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності та застосування відносно неї заходів державного примусу, зокрема, накладення стягнення у виді штрафу.

Диспозиція ч. 3 ст.172-20 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, - вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (ч. 1 ст. 266-1 КУпАП).

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів (ч. 2 ст. 266-1 КУпАП).

У разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється (ч. 4 ст. 266-1 КУпАП).

Складення висновків у закладі охорони здоров`я за результатами огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться у присутності посадової особи, уповноваженої на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення (ч. 5 ст. 266-1 КУпАП).

Порядок направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 7 ст. 266-1 КУпАП).

Порядок направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду (далі - Порядок), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 січня 2024 року N 32.

Цей Порядок визначає процедуру направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та проведення огляду (п. 1 Порядку).

Огляд проводиться уповноваженою посадовою особою - на місці вчинення (виявлення) правопорушення, а у разі неможливості провести огляд на місці вчинення (виявлення) правопорушення - безпосередньо в органі управління, у військовій частині (в установі, організації, на підприємстві, в закладі, підрозділі) з використанням спеціальних технічних засобів (засоби вимірювальної техніки, які відповідають законодавству, що містить вимоги до таких засобів) і тестів, які мають документ про відповідність (п. 5 Порядку).

Апеляційний суд звертає увагу, що згідно з положеннями частини 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах "Малофєєва проти росії" ("Malafeyeva v. russia", рішення від 30 травня 2013 року, заява N 36673/04) та "Карелін проти росії" ("Karelin v. russia" заява N 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має: права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах "Кобець проти України" від 14.02.2008, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001, "Леванте проти Латвії" від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності є винною у вчиненні цього правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відтак, тягар доказування на предмет доведеності достатності доказів винуватості ОСОБА_1 , у скоєні інкримінованого військового адміністративного правопорушення покладено на особу, що складала протокол про військове адміністративне правопорушення, тобто, уповноважену особу військової служби правопорядку.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про військове адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в розумінні ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.
Так, 19 серпня 2025 року ТВО командира 3 зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 було складено відносно ОСОБА_1 протокол про військове адміністративне правопорушення серії А4970 № 64 в якому зафіксовано, що 18 серпня 2025 року близько 11 год. 30 хв. солдат ОСОБА_1 , в умовах особливого періоду, перебував на території тимчасового розташування 3 зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 в стані алкогольного сп`яніння. Результат тесту за наслідками огляду на стан алкогольного сп`яніння становив - 2,2 проміле. Таким чином, в діях ОСОБА_1 убачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Як на підставу визнання недійсним результату огляду на стан алкогольного сп`яніння, серед іншого, захисник посилається на відсутність у справі доказів того, що прилад Alcoscan AL9000L, серійний номер FCLВА 0032, за допомогою якого 18.08.2025 року проведено огляд його довірителя ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння, пройшов повірку, передбачену інструкцією з його експлуатації та зазначає, що даний прилад не є засобом вимірювальної техніки і не може використовуватися у сфері законодавчо регульованої метрології.

Апеляційний суд погоджується з такими аргументами захисника, з огляду на таке.

Згідно ст. 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації. Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

Пунктом 1 статті 17 вказаного Закону встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Пунктом 13 «Переліку категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 374 від 04 червня 2015 року, періодичній повірці підлягають вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.

Згідно з Наказом Мінекономрозвитку України № 1747 від 13 жовтня 2016 року "Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями», міжповірочний інтервал вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, становить 1 рік.

Як убачається з матеріалів справ, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений за допомогою приладу Alcoscan AL9000L, серійний номер FCLВА 0032.

Апеляційним судом встановлено, що з дати останньої повірки приладу Alcoscan AL9000L, серійний номер FCLВА 0032 з 08.03.2024 року на дату його застосування 18.08.2025 року стосовно ОСОБА_1 , сплив міжповірочний інтервал його використання. 

У справі відсутні будь-які відомості щодо проходження повірки вказаним вище приладом на час освідування ОСОБА_1 , у зв`язку з чим було направлено до закладу охорони здоров`я відповідний запит і відповіді на питання про те, чи використовувався вказаний прилад, станом на час проведення огляду (18 серпня 2025 року), з дотриманням періоду міжповірочного інтервалу або скільки на вказаному приладі виконано продував на час такого огляду, апеляційним судом отримано не було.

Відсутність цих відомостей викликає об`єктивний сумнів у тому, що експлуатація вказаного приладу здійснювалась з дотриманням наведених вище вимог закону, що ставить під сумнів достовірність результатів тесту, отриманих за результатами проведення огляду ОСОБА_1 . 
Отриманий результат огляду є недопустимим доказом, оскільки факт законності використання лікарем-наркологом приладу Alcoscan AL9000L, серійний номер FCLВА 0032, не підтверджений відповідними сертифікатом та свідоцтвом про своєчасну його повірку та більш того, згідно наданої на адвокатський запит КНП «Бахмацька міська лікарня» Бахмацької міської ради завіреної копії інструкції з експлуатації, даний індикатор не є засобом вимірювальної техніки та не може бути використаним в сфері законодавчо регульованої метрології. 
Докази, які б спростовували вказані вище аргументи захисника у справі відсутні, та особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, усупереч ч. 2 ст. 251 КУпАП, що є її процесуальним обов`язком, до матеріалів справи не долучено.

У справі "Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain" від 06.12.98 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину. Всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Наведеному вище суд першої інстанції, не дивлячись на письмове клопотання захисника про закриття адміністративного провадження, яке було подано до місцевого суду 09.09.2025 року (а.с.32-36), не надав належної правової оцінки та дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого військового адміністративного правопорушення.

За вимогами ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Зважаючи на те, що доказами, які долучені до матеріалів справи, поза розумним сумнівом, не доведено вину ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого військового правопорушення, апеляційний суд доходить висновку щодо наявності правових підстав для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд – 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника – адвоката Карпова С.О. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -задовольнити.

Постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 05 листопада 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП – скасувати, та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу військового адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.  

Суддя	М. М. Оседач